HEINTZE, VÄXTGKOGR. ANTECKN. FRAN TROMSÖ AMT. 



Tall- och björkzoneii. 



I Skibottendalen når tallskogen sin vackraste utbildning 

 ej, såsom man skulle väntat, ute vid Lyngenf jorden, utan 

 ett godt stycke in i dalen på högre nivå öfver hafvet. Or- 

 saken härtill bör i första hand tillskrifvas det bättre vind- 

 skydd, som växtplatserna längre in i dalen erbjuda. Här 

 uppnå också asp, al, rönn och hägg trädform och blommade 

 rikligt t. o. m. den sista regniga och kalla sommaren (1907). 



Såsom i det föregående omnämndes, bör till tallzonen 

 äfven räknas de öfversta, starkt björkblandade bestånden, 

 där björken t. o. m. kan vara förhärskande. I dessa öfver- 

 gångsgebit visar naturligtvis äfven den öfriga vegetationen 

 en blandning af båda zonernas karaktärsväxter. Härtill kom- 

 mer för Skibottendalen, att tallen på många ställen är ut- 

 huggen och ersatt af björk. Följande växter utmärka tall- 

 zonen : 



Galium palustre. 

 Veronica scutellata. 

 Erysimum liier aci folium . 

 Viola canina *monlana. 

 Drosera rotund i folia. 



» longi folia. 

 Stellaria longifolia. 

 Sagina nodosa. 

 Enbus ideeus. 

 Geum rivale. 

 Prunus Padus. 

 Calluna vulgaris. 

 Purola rotundifolia. 



» uni flora. 

 Urtica dioiea. 



Populus tremula i trädform. 

 Salix pentandra. 



» capreea. 

 Alnus incana. 



Haberiaria conopsea f. lappo- 



nica. 

 Lisiera cordata. 

 Coralliorrhiza innata . 

 Paris quadri folia. 

 T i • igloch in palustre. 

 J uncus filiformis. 

 Scirpus pauciflorus. 

 Carex filiformis. 



» limosa. 



» irrigua. 



» livida. 



» panicea. 

 » flava. 

 » chordorrhiza. 

 » pauci flora. 

 Agrostis vulgaris. 



» stolonifera. 

 Athyrium filix femina. 

 Onoclea Struihiopteris. 

 Flera af dessa växter äro i andra delar af Skandinavien 

 äfven anträffade inom björkzonen, dock mestadels i des» 

 nedre del och därjämte sällsynt och lokalt — vanligen i lund- 

 däldernas brokiga vegetationer och på underlag af kalk. 



