HEINTZE, VÄXTGEOGR. ANTECKN. FRÅN TROMSÖ AMT. I 7 



mycket ofta mer eller mindre försumpad. Skogsmylla af 

 ringa mäktighet och på mer vindexponerade ställen lätt 

 söndertrasad af vinden. Af nya typer tillkommo lokalt: 



Bartsia alpina. Diapensa lapponica. 



Pinguicula vulgaris. Phyllodoce coerulea m. fl. 



Stubbar, »torrakar» och ruttnande stammar af tall anträffades 

 på många ställen upp till ett 50-tal meter öfver dalbottnen, 

 alltså upp till c. 350 m. ö. h. Lef vande tallar däremot ytterst 

 sparsamma. 



Mindre partier af den mossiga björkskogen på fjällslutt- 

 ningarna kunde vara utbildade som örtrik björkskog med 

 sparsamma Vaccinhtm och Myrtillus nigra, men med 

 -\ rikliga: 



Sorbus aucuparia. Myrtillus uliginosa. 



Salix nigricans. Lycopodium annotinum. 



Juniperus communis. 

 och framför allt talrika örter och gräs: 



Solidago Virgaurea. Epilobium angusti folium. 



Campanula rotundifolia. Rubus saxatilis. 



Linnma borealis. Alchemilla vulgaris *Murbeck- 



Barlsia alpina. iana. 



Trientalis europcea. Pyrola minor. 



Pinguicula viägaris. Polygonum viviparum. 



Cornus suecica. Luzula pilosa. 



Ranunculus acris. Carex vaginata. 



Geranium silvaticum. Aira caispitosa. 



Viola biflora. Anthoxanthum odoratum. 



Phegopteris Dryopteris. 

 mossor spars. : 



Hylocomium proliferum. Hylocomium parietinum etc. 



Bildar öfvergång till lunddäld. 



Vid Helligskoven var björkheden inskränkt til] älfsands- 

 aflagringarna närmast Skibotten Elven. Längre upp mot 

 Galggo Javre (öfversta delen af björkzonen) fanns björkhed 

 äfven på torr uttvättad morän. På starkt vindexponerad 

 mark ingingo här ej sällan: 



Diapensa lapponica. Azalaia procumbens. 



Dry as octopetala. Phyllodoce coemdea. 



fläckvis i den glesa björkhedens bottenskikt. På skiffer- 

 fjällens sluttningar uppträdde björkskogen däremot nästan 



Arkiv för botanik. Band 7. N:o 11. 2 



