HEINTZE, VÄXTGEOGR. ANTECKN. FRÅN TROMSÖ AMT. 21 



spars. : 



Phyllodoce coerulea. Car ex capillaris m. fl. 



IV. Springor i skifferbrant i öfre björkzonen bortåt 

 150 in. bfver fjällstugan vid Helligskoven (belägen 308 m. ö. h.). 



Ymnigast var Andromeda tetragona. 



I växlande mängd förekommo : 



Antennaria dioica. Andromeda hypnoides. 



Campanula rotundi folia. Phyllodoce coerulea. 



Pinguicula alpina. Oxyria digyna. 



Thalictrum alpinum. Salix herbacea. 



Saxi fråga aizoides. Tofieldia palustris. 



Rhodiola rosea. C ar ex rigida. 



Potentilla verna. Phegopteris poly podioides. 



Sparsamma voro: 



Antennaria alpina. Saxi fråga oppositifolia. 



Pinguicula vulgaris. Andromeda polifolia. 



Saxi fråga nivalis. 



Denna vegetation förträngdes så småningom af Empe- 

 t ru »i och Myrtillus uliginosa med inblandade Solidago, Phyllo- 

 doce m. fl. Skiffrarna äro emellertid ganska lättvittrade, så 

 att smärre ras allt som oftast äga rum, erbjudande de mång- 

 skiftande klippvegetationerna nya tillflyktsorter. 



Hafsstrandsvegetationer. 



Det mest utmärkande för vegetationer på stränder, det 

 må nu vara hafs-, insjö- eller flodstränder, är att marken 

 längst ut mot vattnet ej är täckt af ett sammanhängande 

 växttäcke. Mellan de enstaka stående stånden och grupperna 

 ligger sanden och gruset bart. Detta beror däraf, att marken 

 så ofta är utsatt för bortsköljningar och omlagringar. På 

 bäck- och älfstränder är det vårfloden i förening med is- 

 gången, på hafsstränder höststormarna jämte däraf för- 

 orsakadt vågsvall och öf versköl j ning, på insjöstränder ofta 

 samtliga dessa agentier i förening som äro de viktigaste 

 orsakerna. 



Vid Skibotten är hafsstrandsvegetationen mycket spar- 

 sam, framför allt på mer vindexponerade ställen. De följande 

 anteckningarna afse trakten i innersta fjordbukten i närheten 

 af Skibotten Elfvens mynning. 



