HEINTZE, VÄXTGEOGR. ANTECKN. FRÅN TROMSÖ AMT. 41 



Alla egentliga högfjällsväxter äro ljusväxter och tillhöra 

 högsta (vanligen enda) skiktet. Flertalet, särskildt rosett- 

 växterna, äro typiska barmarksväxter. Andra tåla väl sido- 

 tryck, men endast af kommensaler af samma höjd, i hvarje 

 fall ej öfverskuggning af högväxtare arter. Mer subalpina, 

 bredbladiga örter, såsom Viola biflora, Oxyria digyna etc, 

 kunna dock förekomma på beskuggade växtplatser såväl ofvan 

 som nedan om barrskogsgränsen. 



Endast på mark af alldeles särskild beskaffenhet förmå 

 de mest lågvuxna, högalpina arterna, exempelvis Sagina ni- 

 valis, Catabrosa algida, Drabaarter o. s. v., hålla sig kvar 

 äfven uppe i de egentliga högfjällen: öfversilade marker i 

 närheten af snödrifvorna, ytterst vindöppna lokaler, lätt- 

 vittrande skifferbranter, klippspringor, vissa slags snöläge- 

 mark etc. På alla andra ställen tränga fjällhedens och fjäll- 

 myrarnas vegetationer in och bemäkta sig växtplatserna. 



I inledningen till »Christiania omegns phanerogamer og 

 bregner» har A. Blytt (5) utförligt diskuterat vegetationens 

 beroende af underlagets beskaffenhet. Af särskildt intresse 

 för föreliggande undersökning är Blytts uttalande om de 

 lättvittrande skiffrarnas inverkan på vegetationens samman- 

 sättning. — »Paa Fjeldreiser i Valders, Sogn och Lom har 

 jeg saaledes överalt paa de lose og let forvitrende Lerglim- 

 merskifere fundet en saerdeles rig og afvexlende Flora, medens 

 Vegetationen paa den vanskelig forvitrende Gneis, altid er 

 meget ensformig, og det endskjont disse Bergarter i chemisk 

 Henseende ere meget lige.» 



Redan långt förut hade emellertid Fristedt (10) under 

 sin resa i Torne Lappmark fäst uppmärksamheten vid samma 

 förhållande. — »Det var i synnerhet berget Kurravaara, som 

 ådrog sig vår uppmärksamhet. Hela berget består nästan 

 uteslutande af skiffer, och denna bergart tyckes nästan hafva 

 det inflytande, att egentliga fjällväxter kunna trifvas i lägre 

 trakter. Ty äfven när vi i själfva fjällen träffade högre 

 fjällväxter, såsom Campanula uniflora, Potentilla nivea, på 

 de nedre delarna af bergen, voro de vanligen placerade på 

 ett skifferlager.» 



På myrmark kring foten af Kurravaara anträffade Fri- 

 stedt utom de vanliga myrväxterna: 



Saussurea alpina. Habenaria viridis. 



Epilobium davuricam. Carex capillaris. 



Salix reticulata. Selaginella selaginoides. 



