52 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 7. NIO 11. 



spridning »väsentlig skyldes elvestrommen», men nämner 

 ingenting om, hur växten kunnat tränga fram öfver vatten- 

 delaren. Gunnar Andersson omtalar (2 p. 07), att Rubus 

 arctirus utbredt sig mot väster »in i Lapplands skogstrakter 

 i synnerhet till sådana ställen, där lappar vistas, och i Norge 

 på samma vägar som granen till de nordanfjällska delarna 

 af landet», och, »att dess spridning synes, utaf skilda upp- 

 gifter att döma, ofta stå i ett ganska nära, om ock indirekt, 

 samband med människans uppträdande». 



Till Skibotten är Rubus arcticus helt nyligen införd, sanno- 

 likt på samma sätt som Polemonium *campanulatum och 

 Veronica longifolia, d. v. s. med hästfoder. På liknande sätt 

 har väl växten ursprungligen utbredt sig i finnbygderna. 

 Utom dessa — i Lappmarkerna -- följer den i det stora hela 

 lappflyttningsvägarna. I södra Norge, där åkerbäret är mycket 

 sällsynt, sammanfaller dess sydvästgräns med lapparnas 

 Hardangervidden. 1 Allt som allt synes växtens uppträdande 

 i Sverige och Norge ursprungligen och till väsentlig del bero 

 af lappar och finnar. 



Carex festiva. En annan växt, som synbarligen har 

 lappar och finnar att tacka för sin spridning till — eller åt- 

 minstone inom — »Skandinavien, är Carex festiva. 



Utbredning i Norge. Rånen 30—60 m. ö. h. (Arnell). 

 — Målselvdistriktet: Nedre-Bygden, Marknesdalen på Svend- 

 borgs jorder och upp till c. 370 m. (Nyhuits); Kirkesdalen, 

 Påvemoen vid El ve void satteren 300 — 400 m. ö. h. (Nyhuus); 

 Övre-Bygden, nedanför Hattevarre på Nordgårdsseteren i 

 Tamokdalen (Nyhuus). — Bardo: Skoelvdalen mellan Fosrno- 

 saeteren och Bassevagge samt nedanför foten af Hjerttinden 

 501 m. ö. h. (Norman); mellan Stromsmoen och Lifjeldet 

 (Norman). — Altevand : stranden under Kistefjeldet och 

 nedanför Rokomborre (Nyhuus). - Tromsdalen: Tromsdals- 

 tinden (M. N. Blytt); Ploifjeldet (Nyhuus). 



Utbredning i Sverige. Torne — Ume Lappmarker samt 

 Norrbotten (Hartman: Skandinaviens flora ed. XI). Norr 

 och öster om Kalix och Kaitum älfvar är växten känd från 

 spridda lokaler. Norrbotten: Muonionalusta (Selim Biroer); 

 efter landsvägen mellan Junosuando och Lovikka gästgifvare- 

 gård (Huoo Samzelius); ytterligt allmän på ängar och vid 



1 .Jfr WlKLUND (4SI 



