6 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND ?'. N:Q 12. 



bladen ha rik hårbeklädnad, men äro i det närmaste luddfria; 

 stjälkbladet är på undersidan glest till tämligen rikligt stjärn- 

 hårigt. Till formen äro de ovanligt breda och tillika rätt 

 kort skaffade. De yttre och mellersta rosettbladen äro nära 

 nog cirkelrunda eller rundadt elliptiska med utprägladt hjärt- 

 lik, ofta något sned bas, delvis bildad af ett par grofva, 

 trubbiga tänder; de inre äro m. e. m. äggrunda med mer af- 

 rundad bas, i allmänhet trubbiga. Tandningen är grund, 

 ofta bestående utom vid stjälkbasen af små uddar skilda ge- 

 nom tämligen raka mellankanter. Stjälkbladet är, då det 

 sitter nedom stjälkens midt, skaftadt och ganska bredt, till 

 och med bredt äggrundt; oftast är det dock föga utveckladt. 

 Vippan är yfvig af tämligen långa grenar, af hvilka de öfver- 

 sta äro tätt närmade, starkt bågböjda, ofta tydligt flocklikt 

 samlade, hvarvid akladiet plägar vara ganska långt, men det 

 händer ej sällan, att ett kort korgskaft utgår strax under 

 primärholken, sa att akladiet förkortas till ett par millimeter. 

 Långt nedom den flocklika delen sitter vanligen en längre af 

 en brakté eller af stjälkbladet stödd gren. Holkarna äro af 

 äggrundt konisk form, särskildt efter blomningen ; de äro grå- 

 brokiga i följd af ymnigt ludd, som är mest hopadt mot kan- 

 terna, i öfrigt klädda af täta, medellånga och korta glandier. 

 Långfjällen, som äro tämligen smala och nästan jämnbreda, 

 hafva ljusare kanter, i synnerhet framträdande hos de inner- 

 sta fjällen, hvilka till och med kunna vara helt hvitgröna: 

 de flesta sluta i en hinnaktig, ljus eller stundom svagt pur- 

 purfärgad, ej hvass spets. 



Bland de i samma trakt observerade Hieracie-formerna 

 liknar denna mest H. albovittatum Dahlst., men skiljes lätt 

 genom ligulernas brist på utvecklade cilier, frånvaron af enkla 

 hår på holkarna, ofta flocklikt samlade vippgrenar samt ännu 

 bredare och trubbigare blad. Från den sannolikt än mer 

 närbesläktade H. Hjeltii Norrl. skiljes den genom tätare 

 håriga, bredare, mer vinkligt tandade, ej vågiga blad med 

 mer tydligt och bredt hjärtlik bas. mer närmade korgskaft, 

 något mindre holkar samt därigenom, att ligulerna blott ha 

 spår af cilier medan H. Hjeltii har väl utvecklade sådana. 



Ofvanstående beskrifning är godkänd af H. Dahlstedt, 

 hvilken först urskilt denna form. 



