K. JOHANSSON. IUKRACIA VULGATA FR. 9 



formgrupper, som ära svåra att begränsa. Först och främst 

 träffas ofta individ, som i allt väsentligt likna hufvudformen, 

 men på hvilkas holkar enstaka eller glesa, vanligen korta hår 

 äro inströdda bland glandierna. Mest anmärkningsvärd är 

 följande i tät björkskog växande skuggform: 



var. betuletorum n. var. 



Tafl. I, fig. 2. 



A forma primaria differt: intermarginibus foliorum bre- 

 vioribus ± acclivibus, involucris Iongioribus, vulgo 13,5 — 14,5 

 mm., squamis f lores virgineos longe superantibus, pilis vulgo 

 longe albo-cuspidatis inter glandulas involucrorum et pedi- 

 eellorum parce — sparsim (usque densiuscule) immixtis. 



Genom sina mer tätt tandade blad med långt och mjukt 

 ullhåriga skaft, nedtill mer håriga och äfven mot spetsen 

 med glesa, fina hår försedda stjälk samt långa holkar får 

 denna form ett ganska afvikande utseende. Holkarnas hår 

 äro hos frodiga och storväxta individ långa och fina, och de 

 långt utdragna holkfjällen äro kantade af en tydligare ludd- 

 rand än hos hufvudformen. Mellanformer med kortare och 

 glesare hår på holkarna och stjälken saknas dock ej. 



Nuoljafjäliets nordöstra sluttning nära Björkliden. Matti. 



3. H. obtextum Daiilst. 



K. Johansson, Anteckningar från Hieracieexkursioner i 

 Ångerm. och Västerbotten. — H. Dahlstedt, Herb. Hier. 

 Scand. cent. III n:r 56; cent. V n:r 37, 38, etc. 



Kiruna: flerstädes i björkregionen. Matti. Förekommer 

 i öfrigt i norra Sverige åtminstone från Härjedalen. 



4. H. monochroum n. 



Tafl. II, fig. 10. 



Acladio 2 — 6 (vulgo c:a 3,5) cm. longo, involucris canis 

 sat magnis c:a 6 mm. latis et 12 — 14,5 mm. longis, tubo 

 ovato basi paullum angustata a H. prcetexto Dahlst. differt. 



