16 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 7. N:0 12. 



(de inre). Bladbasen är rundad hos större och frodigare in- 

 divid, men hos de flesta utgå två smala baständer snedt ned- 

 åt med en krökning utåt eller uppåt, h vilka göra basen pil- 

 likt hjärtlik. Hos de innersta bladen kan basen vara mer 

 afsmalnande mot skaftet. Bladtänderna äro tämligen jämna 

 och talrika, 4 — 6 på hvar sida, trubbigt triangulära eller hos 

 de inre bladen spetsiga och smalare, vanligen (särskildt hos 

 de mellersta bladen) med vinkelrätt utstående eller utböjd 

 framkant. Stjälkbladet är oftast mycket smalt, i kanten för- 

 sedt med några mer eller mindre utdragna syllika tänder; då 

 det utgår nära stjälkbasen, är det lansettlikt, smalspetsadt 

 och försedt med tämligen långa, hvassa, stundom framåt rik- 

 tade tänder. 



De grönsvarta holkarna utmärka sig genom rätt betydlig 

 längd; de ha äggrund eller smalt äggrund pip och rundadt 

 snurrlik bas eller slutligen ofta kort snurrlik bas, som hastigt 

 öfvergår i det upptill förtjockade skaftet. De beklädas af 

 ganska täta, medellånga, nästan svarta glandier och i kan- 

 terna af spridda, vanligen föga märkbara stjärnhår, h vilka 

 mer sällan sammanflyta till en nästan sammanhängande fin 

 luddrand. Holkfjällen hafva raka kanter och afslutas med 

 en utdragen och tämligen smal, än hvass, än mer aftrubbad, 

 glest småhårig spets. Långfjällen, som nå öfver de outslagna 

 blommorna, hafva ofvan midten intensivt mörkgrön färg, 

 mot hvilken glandiernas svarta färg skarpt afbryter, så att 

 holken upptill får ett kornigt utseende. 



Kalatierna äro vanligen stora, tydligt radierande, men i 

 öfversta delen af björkregionen, där växten är lägre och små- 

 bladigare, blifva äfven kalatierna reducerade. Den pillika 

 eller hjärtlika bladbasen är bäst utpräglad hos sådana individ. 

 På lösare jord, såsom på banvallen, äro bladen större och 

 mer af rundade vid basen. 



Denna art liknar något H. habilius K. Joh., hvilken 

 skiljes genom smalare blad, tjockare och mer brunsvarta hol- 

 kar, bland hvilkas glandier enstaka eller spridda mörka hår 

 pläga förekomma. Holkens form och storlek hänvisar eljes 

 mot nigrescentia. 



Björkliden: flerstädes såväl i öfre som nedre delen af 

 björkregionen. Måttl. 



