K. JOHANSSON, HIERACIA VULGATA FR. 21 



formen väl utpräglad. Men så är ej alltid fallet. Afven H. 

 diminuens varierar i ej obetydlig grad. I en större samling 

 från ofvan nämnda fyndorter blir det därför ytterst svårt att 

 utsortera den ena formen från den andra, och man känner 

 sig tveksam rörande deras systematiska värde. 



13. H. albovittatum Dahlst. 



K. Johansson, Archieraciumfloran inom Dalarnes silur- 

 område p. 60. — H. Dahlstedt, Herb. Hier. Scand. cent 

 XI n:r 24 etc. 



Nuoljafjällets södra sluttning vid Abisko; Björkliden 

 på några ställen. Måttl. 



Förut är den mig bekant från Mpd., Hjd., His., Dir., 

 Dsl. och Sm. (Taberg). 



14. H. caesiifiorum Almqu. 



S. Almquist, Studier öfver slägtet Hieracium p. XV (H. 

 silvaticum L. subsp. 5). — J. P. Norrlin, Bidrag till Hiera- 

 ciumfloran i Skand. halföns mellersta delar p. 96. — H. 

 Dahlstedt, Bidr. till sydöstra Sveriges Hieraciumflora II 

 p. 50. 



Björkliden, i björkregionen. Tämligen spars. 



I öfrigt är den mig bekant från Finland och Norge samt 

 alla Sveriges landskap utom de sydvästra och sydligaste 

 (Vrml.— Sk., BL, 01.). 



15. H. corynodes n. 



Tafl. V, fig. 23. 



Caulis lsete virescens parce pilosus v. glaber, supra me- 

 dium sat dense stellatus, 1-folius. Folia tenuia lsete glauce- 

 scenti-viridia rare et molliter pilosa, subtus sparsim, in nervo 

 dorsali dense stellata; rosularia ± undulato-plicata triangulari- 

 ovata — lanceolata ± acuta, basi sat profunde inciso-dentata, 



