26 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 7. NIO 12. 



20. H. plumbeolum n. 



Tafl. IV, fig. 18. 



Caulis vulgo 1-folius virescens fere glaber. Folia prasino- 

 viridia firmula, subtus csesio-prasina. indumento sat raro; 

 basalia elongata, intermedia et interiora oblonga — anguste 

 lanceolata obtusiuscula — acuta, subintegerrima vel denticulis 

 et dentibus parvis parum patentibus leviter dentata, basi in 

 petiolum sensim angustata; caulinum vulgo lineare ± denti- 

 culatum. 



Anthela paniculata valde ampla et läxa subindeterminata. 

 ramis longis fere rectis acladium 3 — 10 cm. longum ± supe- 

 rantibus. Pedicelli leviter subtomentelli glandulis solitariis 

 pilisque solitariis — raris obsiti v. fere glabri. Involucra plum- 

 beo-cana, tubo conico-ovato basi demum truncata, infra medi- 

 um sparsim stellata, apicem versus efloccosa, glandulis bre- 

 vibus — minutis solitariis — raris pilisque sat brevibus raris 

 — sparsis obsita. Squamce exteriores obscure fusco-virescen- 

 tes sat obtusse, superiores insequilongee sordide olivaceae v. 

 plumbeae apice obscuriores ssepe fere piceae, tegentes obtusius- 

 culse v. in apicem brevissimum subito contract«, intimae 

 acuminata^ — + acutse. Calalhium luteum sublutescens 35 — 40 

 mm. latum radians. Ligulae apice glabrae. Stylus livescens. 



Kännetecknad genom något styfva, lökgröna, långa och 

 smala blad med afsmalnande bas, nästan hel, kort mukro- 

 nerad kant eller närmare basen med några korta och täm- 

 ligen smala, framåt krökta tänder. Blomställningen är yfvig 

 med på stjälken nedstigande grenar. Holkarna äro mer 

 eller mindre mörkt blygrå eller mer brunaktiga, nedom 

 midten litet mer grå af strödda stjärnhår, upptill något 

 olivfärgade eller i spetsen nästan bruna, i öfrigt försedda 

 med korta enstaka eller glesa glandier och tämligen korta 

 glesa till strödda hår samt i spetsen en kort, föga märkbar 

 koma. Långfjällen, som äro olika höga, äro tämligen smala, 

 de yttre trubbade eller plötsligt hopdragna i en triangulär 

 spets, de innersta mer eller mindre spetsiga, några ofta syl- 

 spetsade. Holkarna förete några likheter med dem hos H. 



