K. JOHANSSON, HTERACIA VULGATA FR. 33 



bladen äro ljust glaucescenia eller nästan kålgröna, de flesta 

 smala, aflånga till aflångt lancettlika, kort spetsiga, med af- 

 rundad eller tämligen tvär, ofta något sned bas samt ett par 

 utstående baständer; i öfrigt äro bladens tänder medelstora, 

 flertaliga, vårtlika till klolika, på de inre bladen alltid 

 framåtkrökta och spetsiga. Korgställningen är som hos de 

 flesta subccesice gles. Holkarna långsträckta, ända till 14 

 mm., med kemiskt äggrund pip, vid själfva basen gråaktiga, i 

 öfrigt grågröna eller upptill mer olivfärgade. Långfjällen 

 närma sig triangulär form och äro utdragna i en lång spets, 

 som hos de yttre är småtrubbig eller föga spetsig, hos de 

 inre vanligen tydligt spetsig ocli hos de innersta stundom 

 sylhvass. Beklädnaden utgöres af i allmänhet strödda, hvit- 

 spetsade, ej synnerligen långa hår och korta, något glesare 

 glandier; dessutom stjärnhår, som vid själfva holkbasen äro 

 tämligen täta, nedom midten af holken spridda, men i fjällens 

 kanter något tätare, ofvan midten på samma sätt fördelade 

 men glesare eller stundom föga märkbara. 



I flera afseenden lik H. calliglaucum Om., men skild ge- 

 nom smalare blad med relativt bredare bas, glesare och finare 

 kanthår, talrikare och mer klolika tänder, mer trubbade 

 holkfjäll, glesare stjärnhår å holkfjällen, hos hvilka kanternas 

 egen grundfärg ej är mycket ljusare än ryggarnas, samt ge- 

 nom mörkpunkteradt stift. Skild från H chordosum K. Joh. 

 genom blågröna blad med tätare och mer klolika tänder, 

 mer luddig holkbas, mindre hårig holk. 



Kirunavaras sluttning; tämligen spars. 



25. H. prsetenerum Almqu. 



H. silvaticum L. subsp. 11 var. 3 Almqu. Stud. p. XX. 

 — H. Dahlstedt, Bidr. till sydöstra Sveriges Hieraciumflora 

 II p. 158. -- Id., Hier. exs. fasc. II n:r 39, 40; fasc. IV n:r 

 62; Herb. Hier. Scand. cent. I n:r 74, cent. IV n:r 22, cent. 

 XVII n:r 64. — J. P. Norrlin, Hier. exs. fasc. V n:r 92, 

 93, fasc. VII n:r 79, 80. 



Kiruna, Abisko och Björkliden; tämligen spars. 

 Förekommer vidare i Finland, hela Norrland, Dir., östra 

 Svealand samt Småland. 



Arkiv för botanik. Band 7. N:o 12. 3 



