K. JOHANSSON, HIERACIA VULGATA FR. 37 



leviter comatse, superiores vulgo efloccosae et decomatse, 

 tegentes latiuscula» lanceolatiformes ± late obtusa?, inferiores 

 obtusae — obtusiuscuke in dorso et apice obscure olivacese circa 

 medium marginibus dilutis±candescentes, omnes glandulis 

 obscuris sat brevibus crebris pilisque obscuris v. apice breviter 

 cano-cuspidatis sparsis — densiusculis obtectse. Calathium lu- 

 teum v. sublutescens c:a 30 mm. latum. Ligulse apice sub- 

 glabrae. Stylus sordide lutescens — fuscohispidulus. 



Till de flesta delar tämligen lik H. geminatum igenkännes 

 denna form genom följande skiljaktigheter : bladen äro tjockare, 

 mer håriga och mörka samt försedda med tätare och ojäm- 

 nare tandning särskildt hos frodiga exemplar, hos hvilka 

 smärre tänder alltid alternera med de större; vidare genom 

 litet längre akladium och vippgrenar, trubbiga, tjocka och 

 fasta långfjäll, samt mörkare, ofta knappt gråspetsade hår 

 på holkar och deras skaft. 



H. subarctoum Norrl. har också flera likheter med den 

 nu beskrifna formen, så mycket mer som denna genom sina 

 ofta utvecklade två stjälkblad kommer nära vulgatiformia. H. 

 subarctoum har emellertid något olika holkform med mer 

 af rundad bas, längre glandier, tydligare koma på holkfjällen 

 och saknar enkla hår på holkarna. 



Kiruna: flerstädes i björkregionen. Måttl. 



28. H. poliosteleum dahlst. 



Dabist. Hier, frän Torne Lappmark p. 299. 



Med afseende på holkarnas beklädnad varierar denna 

 form rätt betydligt till och med på samma ståndort. Detta 

 gäller särskildt individ, som insamlats på en med Sphagnum 

 beväxt fuktig sluttning. Bland mer gråholk iga former före- 

 kommo där andra, hos hvilka endast holkens nedersta del in- 

 vid skaftet var tydligt luddig, medan långfjällen särskildt mot 

 spetsen voro i det närmaste luddfria. I alla andra afseenden 

 voro dessa individ fullt typiska. — Oftast är akladiet ytterst 

 kort, stundom omärkligt, då en mindre eller missbildad holk 

 är utvecklad från primärholkens bas. Holkarna äro i början 



