14 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 7. NIO 13. 



spar af svallning af knopparna på de där odlade buskformiga 

 äppelträden. På alla platserna odlas tydligen samma ras. 



Denna stora klimatiska olikhet gör sig älven gällande 

 vis a vis tiden för växternas blomning och fruktsättning. 



Under tiden d. G /6 — 15 A antecknades i Lillhärrdalstrakten 

 endast 17 vilda växtarter med moget frö, dessa voro: Erio- 

 phorum vaginatum (Vv), Populus tremula, Salix pliylici folia, 

 S. lapponum och S. depressa (-%)> Taraxacum officinale ( 15 /g), 

 Capsella bursa fastor is ( 4 /0> Ranunculus auricomus ( :> /i), Po- 

 tentilla verna ( 8 /t), Poa alpina ( 6 /i), Eriophorum Sckeuchzeri 

 (%), Melandrium silvaticum ( 13 /0> Fragaria vesca { 13 /i), Rubus 

 arcticus { l3 /i), Arabis* suecica ( u /0 samt Anthoxanthum odo- 

 ralum ( lr '/'0- Vid Lillhärrdal odlad Pedicularis (Ederi hade 

 alla sina frön mogna redan d. w /i och Corydalis nobilis d. 25 / G - 



II. Barrskog-sregionens växtsamhällen. 

 A. Natursamhällen. 



1. Skogar. 

 Tallskog-ar. 



För bedömandet af fördelningen af gran och tallskog in- 

 om Härjedalen finnas inga bestämda siffror att tillgå, -men 

 säkert är åtminstone inom provinsens västra del tallen det 

 förhärskande skogsträdet. De sista årtiondenas stora afverk- 

 ningar, hvilka hufvudsakligen drabbat tallskogen, ha dock 

 betydligt rubbat de ursprungliga förhållandena. 



Om tallens förekomst vid och bildande af barrskogs- 

 gränsen se nedan kapitlet om växtsamhällena ofvan barr- 

 skogsgränsen. 



De inom området allmänt förekommande tallskogstyperna 

 öfverensstämma nära med de af Hesselman och G. Anders- 

 son (28 sid. 53 och följande sidor) från Hamra kronopark 

 omtalade, nämligen tallmoar och ljungrika tallskogar. Utom 

 de arter, som från Hamra kronopark anföras som typiska 

 för tallmoarna, nämligen: Salix caprea, S. depressa, Calluna 

 vulgaris, Empetrum nigrum, Myrtillus nigra, Vaccinium vitis 



