SELTM BIRGER, OM HÄRJEDALENS VEGETATION. 17 



Ljuimrik tallskog vid Orrmobron ungefär 7 km. från 

 Lillhärrdals by d. 8 /g 1907. Marken sluttar ganska starkt mot 

 Härjeån. Tallarna stå på ett afstånd af 1 — 3 m. från hvar- 

 andra; de äro i allmänhet 3 — 5 m. höga. 

 Träd: Ymn. Pinus silvestris. 

 Buskar: Enst. Betala odorata, Populus tremula och Salix 



de pressa. 

 Ris: Ymn. Calluna vulgaris; enst. Myrtillus nigra och 



Vaccinium vitis idcea. 

 i)rt er och gräs: Enst. Aira flexuosa och Epilobium angusti- 



folium. 

 .Mossor: Rikl. Polytrichum juni perinum. 



Str. Ceralodon purpureus och Tetraphis pellucida. 

 La f var: Str. Gladonia rangiferina och. C. rangif. ß silvatica. 



På den högre liggande, jämnare delen blir marken vat- 

 tenrikare och här tillkomma stora tufvor af Sphagna, i hvil- 

 ka Myrtillus nigra växer. 



Den täta ljungmattan hyser här rikligt Carex globidaris. 



Nära stranden af Härjeån har detta växtsamhälle för 

 omkring 7 år sedan varit utsatt för eld. Skogen har alldeles 

 blifvit dödad, och större delen af de döda träden äro bort- 

 huggna. 



Vegetationen på brännan har följande utseende: 



_, . Belula odorata, \ , „ , , 



buskar: „ 7 J 7 ]■ enstaka sma buskar. 



Populus tremula, \ 



Ris: Calluna vulgaris, är här, liksom i den kringliggande 



skogen ymn. Ljungindividen stå emellertid på större 



afstånd, och mellan dem ligger marken blottad, 



endast betäckt af svart aska. Myrtillus nigra och 



Vaccinium vitis idcea ha- tydligen i stor utsträckning 



blifvit dödade, då ljungen däremot öfverleft elden. 



Örter och gräs: Aira flexuosa och Epilobium angustifolium. 



förekomma str., alltså vida talrikare än i 



det kringliggande växtsamhället, därtill 



växa de i stora, täta bestånd, då de i den 



af elden orörda skogen endast träffas i 



enstaka individ. 



Mossor: Polytrichum commune finnes å hela brandfältet, 



dock äro skotten endast omkring 1 cm. långa och 



ha ej sammanslutat sig till de täta tufvor, som 



träffas i modersamhället. De öfriga mossarterna 



liksom lafvarna äro dödade. 



Arkiv för botanik. Band 7. X:o 13. 2 



