24 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 7. NIO 13. 



hafvet ej är mera än 500 — 600 m., är så godt som alltid kring 

 bergets topp Betula odoraia rikligt inblandad i barrskogen. 

 Salix caprea, Prunus padus, Sorbus aucuparia uppträda en- 

 staka, och om skogen i öfrigt är en mossrik granskog, får 

 den här och hvar kring toppen karaktären af en örtrik gran- 

 skog. Detta gäller särskildt där marken genom källor blifvit 

 vattenrik. Källorna förekomma ytterligt allmänt på berg- 

 sidorna; än gå de i öppen dag, än märker man dem endast 

 af markens större vattenhalt. Finnas tvärbranta klippor, 

 växa på dem ibland Cystopteris jragilis, Polypodium vulgare, 

 Rubus idceus, Paris quadrifolia m. fl. arter. Exempel på ett 

 sådant berg lämnar Långberget, norr om Ljusnan i Hede s:n. 

 Berget består dels af väldiga klippor och berghamrar, dels 

 af starkt sluttande rasmark och är så godt som enbart be- 

 vuxet med tallskog. Expositionen är mot söder. Här och 

 hvar förekomma små bestånd af Betula odorata med inblan- 

 dade Prunus padus och Sorbus aucuparia. I dessa björk- 

 bestånd och på klipporna antecknades: Carex pallescens, Ru- 

 bus idceus, R. saxatilis, Trientalis europcea, Orchis maculata, 

 Oxalis acetosella, Polypodium vulgare. I öfrigt utgöres floran 

 endast af ett tiotal arter, hvilka äro de i tallskogen vanliga. 



På solsidan af några få berg inom området träffar man 

 en ytterligt märklig vegetation. Dessa berg äga gemensamt, 

 att vanligen genom tvärbranta hamrar eller rasmark med 

 stark lutning fri exposition mot söder vinnes. Vidare finnes 

 på dessa lokaler under hela sommaren framsipprande vatten, 

 och ofta är berggrunden kalkhaltig. Då författaren tillsam- 

 mans med lektor Gunnar Andersson har under arbete en 

 skildring af dessa märkliga »sydlutor» inom Norrland, läm- 

 nas här blott och bart en redogörelse för de inom Härje- 

 dalen bekanta lokalerna. I dessa drifbänkslokaler finnes en 

 rikedom, icke blott på sydliga, utan äfven på alpina arter. 

 Nedan lämnas dels en redogörelse för själfva lokalerna, dels 

 för deras flora. Då Hamrafjällets mot söder exponerade 

 björkregion är en i mycket analog lokal, har i tabellen äfven 

 detta fjäll medtagits, dock äro de arter, som icke finnas i 

 de andra sydlutorna utelämnade, men återfinnas s. 23. 



I östligaste delen af området har jag endast besökt en 

 enda sådan lokal, Frängberget vid öfverhogdal, men kan- 

 didat M. ostman har meddelat mig att flera sådana finnas, 

 så växa t. ex. vid Vännberget Actcea spicata, Astragalus 



