SKI. IM BIRGER. OM HÄRJEDALENS VEGETATION, 



51 



Med den ökade vattentillförseln under sommaren tyckes 

 sjöns temperatur, utan att förändringar i lufttemp. förklara 

 det, sjunka (så t. ex. vid 1904 års högvatten d. 25 — 29 juni, 

 och vid 1905 års högvatten kring d. 19 augusti). Vid låg- 

 vatten uppvärmes den grunda sjön gifvetvis lättare, och vat- 

 tentemperaturen stiger. 



Minimum- och maximum-temperaturer i sjön Hån efter mätningar 

 kl. 12 f. m. och kl. 9. e. m., somrarna 1903 — 190-5. 



I en så grund sjö som Hån betingas strömsättningen, d. v. s. 

 här blandningen af de olika .vattenlagren, dels af strömningen 

 från tilloppet mot afloppet, dels af vågslaget och slutligen af 

 uppvärmningsförhållandena. Allt gör, att några större tem- 

 peraturdifferenser mellan ytvattnet och vattnet vid bottnen 

 ej finnas. Vid en lufttemp. af 15, i° är ytvattnets temp, 

 midt i sjön sålunda d. 25 /s 1904 13.4°, då den på två meters 

 djup vid bottnen är l,i° mindre. Såsom bland andra Homé x 

 (40 sid. 6) har framhäft, uppvärmes under dagen det grunda 

 vattnet vid stränderna mera än ytvattnet på större djup. 

 Detta har till följd, att ytvattnet börjar strömma från stran- 

 den ut mot sjöns midt. hvilket i sin tur naturligtvis för- 

 orsakar än djupare reaktionsström. Strömningen af varmare 

 vatten ut mot sjöns midt neutraliseras i någon mån af af- 

 ky lningen under natten. Strandvattnet kan sålunda under 

 natten bli så afkyldt, att en strömning motsatt den förra 

 uppstår. Homéx (40 sid. 5) påpekar vidare, hur vinden kan 

 förskjuta det varmare ytvattnet i en sjö mot ett visst håll. 

 I Ladoga kan af denna orsak efter flera dagars starka syd- 

 liga vindar det varmare vattenskiktet vid sjöns norra del 



