SEUM BIRGER, OM HÄRJEDALENS VEGETATION. 55 



och vid sjöns botten. Sjöbottnen bibehåller under 

 början af vegetationsperioden låga temperaturer, 

 hvilket fördröjer vattnets uppvärmning. 



Växtsamhällena: Vid beskrifning af Härjedalens vat- 

 tenväxter har jag följt följande indelningsgrund, hvilken jag 

 på annat ställe (29 sid. 7) utförligt motiverat. 



1. Vattenöfverstandare eller i vattnet lef vande arter, som 

 uppväxa öfver vattenytan, äga ett mekaniskt system, hvilket 

 möjliggör för växtens viktigaste assimilerande delar att ut- 

 breda sig i luften. Exempel: Menyanthcs, Calla, Phragmites. 



2. (Egentliga) vattenväxter eller i vatten lefvande arter, 

 hvilka ha hufvuddelen af sin massa nedsänkt i vattnet och 

 ur detta hämta alla eller en väsäntlig del af nödiga gaser. 

 Dessa växter kunna indelas i trenne grupper: 



a. Flytbladsväxter, hvilka äga flytande assimilerande blad. 

 Exempel: Nymphcea, Potamogeton notans. 



b. Laiiiistiinisväxter, hvilka utbreda sina assimilerande delar 

 inom en väsentlig del af det vattenlager, inom hvilket de 

 växa. Exempel: Potamogeton perfoliata, Myriophyllum. 



c. Kortstamsväxter, hvilkas vegetativa delar endast äro ut- 

 bredda inom det närmast bottnen stående vattenlagret, där 

 de ofta bilda en mer eller mindre sammanhängande matta. 

 Exempel: Subtilaria, Isoetes, Lobelia. 



Själfklart är, att öfvergångar mellan dessa typer finnas. 

 Liksom i en stor del andra af Härjedalens sjöar, träffas i 

 Hån den rikaste vegetationen vid utloppet. Här växa, om 

 man undantar Phragmites communis, som alldeles saknas, så 

 god t som alla Härjedalens vattenväxter, då i sjön för öfrigt 

 endast glesa samhällen af Subularia aquatica, Litorella lacust- 

 ris, Chara sp. och Equisetum jluviatile finnas. 



Tafl. 11 ger ett begrepp om den utomordentligt art- och 

 individrika floran vid utloppet. Orsaken att växterna an- 

 hopats här, torde vara, att de särskildt inne i Gammalblädjan 

 äro skyddade för vågslaget samt möjligen äfven att tillgån- 

 gen på syre i det strömmande vattnet blir större (jmf. War- 

 ming 62 sid. 103). 



Vid utloppet och i Gammalblädjan växa följande arter, 

 om hvilkas fördelning taflan 11 ger ett begrepp. 



