SBLIM BIRGER, OM EÄRJEDALENS VEGETATION. 81 



Kulturen och människan ha sålunda genom direkt be- 

 sittningstagande af marken, (jmfr. kapitlen om äng, åker och 

 trädgård), genom anläggande af vägar, genom samfärdsel, 

 genom slätter, 1 betning, afverkningar. såsom afsiktliga eller 

 oafsiktliga orsaker till skogseldar, genom förändring af be- 

 vattningsförhållandena (sjösänkningar, dammar, flottleder) och 

 på många andra sätt inverkat på de naturliga växtsamhäl- 

 lena och deras sammansättning. Hela växtsamhällen eller 

 enskilda arter ha blifvit tillbakaträngda, en mängd nya arter 

 ha införts, och af dessa ha en del blifvit svåra konkurrenter 

 till den ursprungliga flora n. A andra sidan har kulturen för 

 en del inhemska växter skapat ny mark. 



Härjedalens kultur växtsamhällen äro: 



1. Kulturgränsens växtsamhällen (se ofvan). 



2. Ängar. 



3. Åkrar. 



4. Trädgårdar. 



2. Ä ngar. 



Dessa äro dels verkliga kulturängar (vallar), h vilka 

 helt och hållit uppkommit tack vare människan, hvilka igen- 

 sås och gödas, samt dels k ulturpå verkade naturliga 

 ängar, på hvilka människan endast skördar. Mellan dessa 

 två typer finnas alla upptänkliga mellanformer. 



Genom regelbunden slätter uppehälles, som bekant inom 

 ängen en helt annan jämvikt arterna emellan, än om den 

 äfverlämnas åt sig själf, livarjämte mossorna hindras från att 

 i större mängd inkomma och träd och buskar hållas borta. 

 Den mark, som vunnits genom röjning af skog, användes 

 vanligen först ett par år till åker och först därefter igensås 

 den med gräsfrö eller lämnas att gräsbinda sig. Ibland igen- 

 sås åkern ett eller ett par år med korn, hafre eller råg blan- 

 dade med timotej, hvarefter den lämnas åt sig själf. Första 

 året blir skörden ogräshö (isynnerhet af Matricaria inodora), 



1 Äfven hvitmossa upptages i stor mängd till inblandning i fodret. 

 Hülphers omtalar 44 sid. •_'>'>. att omkring ar 1777 utgjordes '/ 3 &f fodret 

 i Svegs s:n af hvitmossa. 



Arkiv för botanik'. B<_tii'l /". ,V.o 13. 6 



