94 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND ?. N:0 13. 



olikheter. För Pajala-området i Norrbotten har jag sålunda 

 visat, att Asperugo procumbens, hvilken i mellersta och södra 

 Sverige förekomma ganska sparsamt, är det allenahärskande 

 åkerogräset. På samma sätt ha många af mellersta Sveriges 

 allmänna både vår- och höstogräs i Norrland helt och hållet 

 eller delvis ersatts af andra vikarierande former. Från öfre 

 Dalarna anför Gunnar Andersson (26 sid. 37) som vanliga 

 åkerogräs: Tussilago farfara, Sonchus arvensis och Cirsium 

 arvense. Dessa tre svåra ogräs finnas visserligen på ett par 

 lokaler inom Härjedalen, men spela där ingen roll. Cirsium 

 arvense förekommer sedan många år på en begränsad lokal 

 vid Lillhärrdal (430 m. ö. h.), men den hinner aldrig att sätta 

 frukt, och vegetationsperioden räcker jämt och nätt till 

 blomning. Äfven den vegetativa förökningen är sparsam. 



Triticum repens finnes endast på några få lokaler i västra 

 Härjedalen, men är där hufvudsakligen i rågåkrar ett allmänt 

 ogräs. I östra delen af området tyckes den vara mera 

 allmän. 



De utan jämförelse svåraste åkerogräsen i Härjedalen 

 äro: Stellaria media, Galeopsis 1 tetrahit och särskildt Matri- 

 caria inodora. Mindre rikligt förekomma Ranunculus repens, 

 Silene infläta, Capsella bursa pastoris, Thlaspi arvense. 



Arabis arenosa * suecica har under de sista årtiondena 

 spridt sig så i områdets östra del, att arten på flere ställen 

 är det dominerande vårogräset. Af arter, som invandrat i 

 senaste tid, tyckas särskildt Agrostemma githago, och Farsetia 

 incana ha framtiden för sig. 



Af ven några få inhemska arter såsom Poa alpina blifva 

 af betydelse som åkerogräs. 



4. Trädgårdar. 



Köksträdgårdsväxter. 



Egentliga allmogeträdgårdar, sådana man finner dem 

 ännu i Norrlands kustprovinser, saknas alldeles inom Härje- 

 dalen. Utöfver åkerväxterna har jag vid bondgårdarna en- 

 dast antecknat något enstaka inhägnadt exemplar af rabarber, 



flfilm/Lsis namnes n;.|an .it Ii ru-ii i;i:s 44 sid. 79) 1777 såsom ett 

 hinder för jordbruket i Veradalen. 



