SELIM BIRGER, OM HÄRJEDALENS VEGETATION. 105 



En betydande del af Härjedalens hela areal ligger ofvan 

 barrskogsgränsen (se kartan tafl. 1). 



Områdets fjäll kunna indelas i följande grupper: 



A. Stora nordvästra fjällområdet: 



1 . Uélags fjälls-gruppen. 



B. Inom barrskogsregionen liggande, från före- 

 gående grupp isolerade fjäll. Dessa i sin tur bestå af 

 följande grupper: 



2. Wemdalsgruppen. 



3. Sonfjället. 



4. Hoverken— Fruhågna-gruppen. 



5. Linsällsgruppen. 



6. L illhärrdals fjällen. 



Inom barrskogsregionen liggande, från Helagsfjällsgrnppen 



isolerade fjäll. 



Dessa fjäll ha särskildt intresse därigenom, att de till- 

 sammans med de få fjällen i nordvästra Dalarna, bilda Sve- 

 riges sydligaste fjälltrakter. 



I Härjedalens nordöstra del ligga Wemdalsfjällen, (se 

 kartan tafl. 1) hvilka bestå af en nordlig grupp, hvars högsta 

 del är Oxsjövålen, (enligt Albins karta 1024 m. ö. h.) och 

 hvilken mot öster sammanhänger med Klöfsjöfjällen i Jämt- 

 land. Skildt från de norra fjällen genom en djup, trång 

 dal, det s. k. Wemdalsskalet, ligger det södra fjällkomplexet. 

 Berggrunden är wemdalskvarsit, oeh vegetationen är ytterst 

 torftig och artfattig. 



Sonfjället höjer sin, för de flesta resande i Härjedalen 

 välbekanta, nordöstra hammare 1249 m. ö. h. 



Sydost om Sonfjället ligga Linsällsgruppens fjäll, till 

 hvilka, utom Linsälls valarna, af b vilka Sätervålen är mest 

 bekant, äro att räkna Dragvålen och Glötesåsen, alla låga 

 fjäll, hvilka endast med sin allra öfversta del nå ofvan skogs - 

 gränsen. 



Vissa af dessa fjäll, liksom af Hoverken— Fruhågna- 

 gruppen och nordöstra delen af Lillbärrdalsfjällen, äga, tack 

 vare att wemdalskvarsiten ersatts af kalkhaltiga bergarter, 

 en synnerligen rik vegetation. 



