SELIM BIRGER, OM HÄRJEDALENS VEGETATION. 117 



På fjällets sydöstra sida träffades på en höjd af 725 m. 

 ö. h. en enrik björkskog, tydligen nära öfverensstämmande 

 med den, som Sylvén (59 sid. 15) omtalar från Torne Lapp- 

 mark. På Hamrafjället stå de 50 — 100 cm. höga enarna så 

 tätt och skjuta ut grenarna, så att det är nästan omöjligt 

 att tränga sig fram genom bestånden. Björkskogen är sluten, 

 och undervegetationen utgöres af Aira flexuosa med glest 

 inblandade örter. 



Ha dessa växtsamhällen gifvit exempel på vegetationen 

 på fjällets starkt sluttande sydsida, kan man studera hed- 

 partier och torfinarker i den långsluttande dal, som går fram 

 mellan fjällets östra sida och Skarffjällen. Uppe från fjället 

 ser man hur björkskogen här så godt som enbart intager de 

 talrika moränkullarna, då mellan dessa ligga torfmarker. Då 

 björken på fjällets sydsida med enstaka utposter nådde upp 

 till 1030 m. ö. h., upphör björkskogen i denna dal, som ligger 

 alldeles öppen för N- och NV-liga vindar, redan vid omkring 

 900 m. 



Längre ned mot Tänndalen äro moränkullarna i sin hel- 

 het klädda af björkskog, men närmare skogsgränsen är deras 

 platåformiga topp skoglös och beklädd af en hed med nedan- 

 stående sammansättning; anteckningen är från 840 m. ö. h. 



Ris, ymn. : Arctostaphylos alpina, str. — enst.; Azalea procum- 

 bens, str. ; Betitla nana, rikl. ; Empetrum nigrum, 

 rikl.; Myrtillus nigra, str.; M. uliginosa, str.; Vac- 

 cinium vitis idcea, str. 



Gräs, str.: Carex rigida, enst.; Juncus trifidus, str. 



Örter, enst.: Equisetum silvaticum, enst. 



Lafvar, rikl. 



Mossor, rikl. 



Växtmattan är ej sluten, och i gruset på de bara fläc- 

 karna växa gräsen. Ännu högre upp har jag på andra fjäll 

 sett vegetationen på kullarnas topp förlora sin natur af hed 

 och endast äga en gles flora af Diapensia lapponica, Luzida 

 spicata och ännu några andra af fjällmarkens arter. 



De i Lappland vanliga björklafhedarna och mossrika björk- 

 skogarna finnas inom området t. ex. vid Mittåkläpp. men äro 

 ovanliga. 



