SELIM BIRGER. OM HÄRJEDALENS VEGETATION. 119 



Videregionen. 



Sedan Wahlenbergs första uppdelning af växtregionerna 

 å våra fjäll har man plägat sätta ett likhetstecken mellan 

 videregionen och regio alpina inferior. Från Lappland ha en 

 mängd författare emellertid påpekat i huru hög grad vide- 

 regionens förekomst på de olika delarna af ett fjäll är be- 

 roende af de rent topografiska förhållandena och bevatt- 

 ningen. Allra minst i de sydliga fjälltrakter, som här af- 

 handlas, äger det enligt min uppfattning berättigande att 

 tala om en verklig videregion eller videzon på fjällen. Sant 

 är, att man här och hvar, t. ex. på Rutfjällets nordsida, kan 

 finna en zon af viden ofvanför björkskogsgränsen, men de 

 största och vackrast utbildade videformationerna finnas ofta 

 under trädgränsen. På Rutfjället slutar björken som skog- 

 bildande vid 870 m. ö. h. och upphör äfven med sina en- 

 staka utposter vid 935 m. ö. h. Inblandade i björkskogen 

 samt ofvan denna upp till en höjd af 1090 m. ö. h., träffas, 

 särskildt kring bäckarna, vidsträckta videbestånd. På Hamra- 

 fjället finnas de bäst uttalade videsnåren betydligt under 

 trädgränsen (jmfr. tafl. 8) på den starkt sluttande marken 

 å fjällets östra sida. Enstaka växa videbuskarna {Salix lanata 

 och S. glanca) ännu uppe på fjällets topp 1138 m. ö. h. 



Å Hamrafjället liksom på andra fjäll inom området bil- 

 das hufvudmassan af videsnåren af: Salix glauca, S. lanata, 

 S. hastata samt i mindre grad S. arbuscula, S. lapponum och 

 S. myrsinites. Så godt som alltid finnas videsnåren kring 

 bäckarna, eller där bevattningsförhållandena för öfrigt äro 

 goda. 



Undervegetationen är mycket växlande, beroende på 

 markens fuktighetsgrad, rikedom på mylla och expositionen. 

 Ofvan ha videkärr omtalats. Såväl i regio subalpina som 

 i regio alpina blir undervegetationen ofta rik, och videäng-ar 

 uppstå. I videsnåren af sättes i allmänhet rikligt med sedi- 

 ment från bäckarna, en gödning, som kan bli så stark, att 

 marken och växterna äro betäckta med nedsvämmade be- 

 ståndsdelar. Vackra videängar finnas i de omtalade vide- 

 snåren på Hamrafjällets östra sida. 



Vid stora Mittåkläpp sågs (d. 1 'Vt 1904) i öfversta regio 

 subalpina kring en bäck en videäng, där högsta vegetations- 

 skiktet bildades så godt som enbart af Salix lanata. Närmast 



