SELIM BIRGER, OM HÄRJEDALENS VEGETATION. 121 



Fjällmarken (Warming: fjaeldmark) är enligt Warming 

 (62 sid. 193) karaktäriserad af att växterna äro låga (ha dvärg- 

 växt) och att marken långtifrån är täckt af växter. 

 Ett individ star här, ett annat där, och mellan dem fram- 

 träder den nakna marken af grus, sten, sand eller lera och 

 ger landskapet dess färg. Skarp gräns mellan denna fjäll- 

 mark och fjällheden saknas ofta på de lägre fjällen. Toppen 

 af moränkullarna intages sålunda af den förra, sidorna och 

 dalarna af den senare. 



Fjällmarken är ytterligt artfattig, och af dess ofta åter- 

 kommande arter förtjäna endast ett att nämnas : Carex rigida, 

 J uncus trifidus. Luzula spicata och L. arcuata f. subspadicea, 

 Diapensia lapponica, Azalea procumbens, Festuca ovina. 



På större höjd öfver hafvet utgöres vegetationen endast 

 af mossor och lafvar samt några enstaka fanerogamer: så 

 antecknades på Helagsfjällets högsta delar (se tafl. 8) mellan 

 1600 — 1796 m. ö. h. hufvudsakligen endast Luzula arcuata 

 /. subspadicea samt på gynnsamma lokaler bestånd af Ranun- 

 culus glacialis och Salix herbacea. Upp till åtminstone 1600 m. 

 gingo: Andromeda hypnoides, Ranunculus pygmceus, Lycopo- 

 dium selago. 



Fjällheden, är karaktäriserad af rikedomen på dvärgbuskar 

 och af att vegetationstäcket är slutet eller så godt som slutet. 

 I viss mån som motsats kan man sätta den niosstundra 

 (Dicranumtundra). som Sernander beskrifvit från och utför- 

 ligt studerat inom Härjedalen (17). Då i fjällheden det är 

 fältskiktet, som är slutet, karaktäriseras denna tundra af att 

 bottenskiktet, som består af mossor och lafvar är slutet, då 

 fältskiktet bildas af glest bestående fanerogamer. 



De viktigaste formationsbildande arterna inom fjällheden 

 i Härjedalen äro: Arctostaphylos alpina, Azalea procumbens, 

 Betula nana, Dryas octopetala. Empelrum nigrum, Myrtillus 

 nigra, M. uliginosa. Rubus chamiemorus, Salix herbacea, Vac- 

 cinium vitis idcea och någon gång Calluna vulgaris eller Lyco- 

 podium al pin a in. 



Ett exempel på fjällhedens sammansättning lämnar föl- 

 jande anteckning från 1100 m. ö. h. å Hamrafjället : 

 Buskar, enst. : Salix glauca. enst.: S. latana. enst. 

 Ris, yran.: Arctostaphylos alpina, fläckvis rikl. ; Azalea pro- 

 cumbens, fläckvis rikl.; Betula nana, rikl.; Dryas 



