2 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 5. N:0 1. 



Våren 1903 fäste docenten Gunnar Andersson min upp- 

 märksamhet på detta intressanta ämne, och jag blef genom 

 understöd af Vetenskapsakademien somrarna 1903 och 1904 i 

 tillfälle att undersöka de ifrågavarande skären. 



Jas hoppas under de allra närmaste åren åter komma att 

 besöka holmarna och då än mer i detalj studera där rådande 

 förhållanden, särskildt moss- och laffloran. 



Nedan omtalade Hieracier ha godhetsfullt bestämts af 

 amanuensen H. Dahlstedt, mossor af d:r Hjalmar Möller, 

 lafvar af rektor S. G. Ringselle, fågelägg af konservator 

 G. Kolthoff. Med. kand. Gustaf Bergmark har bistått 

 mig vid arbetena 1903, och därför riktar jag här till honom 

 ett tack. 



Hvalöns vegetation. 



Kring den c. 3 km. långa Hvalön gruppera sig samtliga 

 undersökta skär på större eller mindre afstånd (jfr kartan 

 tafl. 12). Då de undersökta holmarna till en ej obetydlig 

 grad torde ha erhållit sin flora från denna ö, lämnas här 

 nedan en redogörelse äfven för Hvalöns vegetation. Före 

 sänkningarna bestod ön af tvenne från hvarandra skilda delar, 

 en östlig och en västlig. Ett betydande område nyvanns genom 

 sänkningarna, och pä vissa delar af detta träffas redan åker. 



Större delen af Hvalöns äldre parti intages af löfängar. 

 Sammansättningen belyses af en anteckning från öns östra del : 



Träd : Greg. ' Acer platanoides, Tilia enropcea. 



Spars Fraxinus excelsior, Horhus aucuparia. Primus padus, Ulmus 



montana, Betula verrucosa. 

 Sol. Popidus tremida, Betula odorata. 



Lind, lönn och alm växa i täta grupper, vanligen på ett afstånd af 

 10 — 15 m. från hvarandra. Mellan trädgrupperna träffas mera öppen ängs- 

 mark. 



1 Där ej annat uppgifves, är nomenklaturen den samma, som i ll:te 

 upplagan af Hartmans flora. 



Växternas ymnighetsgrader äro betecknade enligt nedanstående skala: 



1. Sociales (massvis, ymnigt) grundtonen i växttäcket. 



2. Gregaria? (mängdvis), i hufvudformationen plättvis hopade. 



3. Copiosse (talrikt, i flera grader, rikligt), rikligt inströdda. 



4. Sparsse (spridt, måttligt), här och där uppträdande inströdda. 



5. Solitaries (sparsamt, enstaka, sällsynt). 



Jfr Selim Biegek Vegetationen och floran i Pajala socken med 

 Munio kapellag i arktiska Norrbotten K. Vet.-Akad. Arkiv för Botanik. 

 B. :'. (1904) N:o 4, s. 8. 



