28 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 5. N:0 1. 



Spridningrens resultat störande omständigheter. 



Här of van har redogjorts för de hjälpmedel, genom h vilka 

 spridmng af frön och andra växtdelar till de nybildade hol- 

 marna ägt rum, och de otvifvelaktiga spår, jag lyckats finna, 

 tydande på, att understundom en spridningsfaktor, under- 

 stundom en annan, varit den bestämmande. Här nedan redo- 

 göres för de nuvarande slutresultaten, sådana de visa sig i 

 de färdigbildade eller under utbildning varande växtsam- 

 hällena. 



Innan jag öfvergår härtill, torde dock något böra dröjas 

 vid de omständigheter, som verkat störande vid florans in- 

 vandring, och hvilka på sina ställen i betydlig mån minskat 

 spridningens effektivitet. 



Detta har kunnat ske antingen vid själfva det första 

 kolonisationsförsöket, eller vid florans vidare utveckling på 

 en holme. 



I förra fallet möta vi först sådana omständigheter, som 

 från början omöjliggöra kolonisationsförsöket. Så kan för- 

 ökningsorganet hamna på en plats, där det icke alls kan ut- 

 veckla sig, eller där det inom kort går under. Fördelen af 

 att en del ej fuktighetsfördragande arter af högvattnet spridas 

 till holmarnas centrala, mera torra delar, har redan framhäfts. 

 I motsats härtill har på flera ställen iakttagits, hurusom frön 

 af dylika arter efter en kort utveckling å alltför fuktiga lo- 

 kaler snart nog gått under. Så observerades 1903 på skär 5 

 vid Tjuran, i dyn inne i Car ex acwto-beståndet på holmens 

 sydvästra del, ett litet 2-årigt individ af Fraxinus excelsior. 

 1904 hade det dödt troligen på grund af markens alltför stora 

 fuktighet l . 



Som ofvan nämndes, göra sig äfven förhållanden gällande, 

 hvilka skadligt inverka på den vidare utvecklingen af individ, 

 som redan lyckats förvärfva sig en plats å holmarna. Bland 

 dessa är särskild t isgången af vikt, men äfven högvattnet 



1 Ett liknande förhällande har jag observerat vid Stafsnäs i Stock- 

 holms skärgård. I tångvallen växte d. % 02 i det inre af en vik en massa 

 — öfverstigande 500 — groddplantor af Acer platanoides, tydligen uppvuxna 

 ur frön. som Uifvit (Utförda af vattnet. Våren 1903 besökte jag åter lo- 

 kalen, för att se om någon af alla dessa plantor lyckats hålla sig kvar, 

 men alla voro försvunna. Här torde de unga lönnplantorna ej ha kunnat 

 fördraga markens fuktighet och salthalt. 



