48 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 5- NIO 1. 





kommo mest enstaka, isynnerhet på stenarna och voro repre- 

 senterade af högst få arter. 



Y) Innanför buskbältet, på något högre delar af skären, 

 har på de 5 sista åren en mycket tät, omkring 4 meter hög 

 ungskog af företrädesvis Betula verrucosa, i andra rummet 

 Populus tremula och Alnus glutinosa utbildats. (Dessa 3, j 

 jämte några andra träd funnos redan 1886, ehuru de då voro 

 mycket låga och glest stående ; äfven då var Betula talrikast. 

 Pinus silvestris och Abies excelsa förekommo 1892 på åtskil- 

 liga skär, ehuru alltid sparsamt; 1886 hade de ännu icke in- 

 vandrat på området.) — — 



»o) Inuti skogen uppträda ofta, på de högsta delarna af 

 skären, trädlösa grusfläckar med en mycket sparsam vegeta- 

 tion af delvis karaktäristiska arter (i synnerhet Epilobium 

 augusti folium ; Rubus idazus, Fragaria vesca, Urtica, dioica, 

 Phleum pratense. På skär, h vilkas centrala delar varit höjda 

 öfver vattnet före sänkningarna, motsvaras denna formation 

 vanligen af ett bälte högväxta örter, som uppträder närmast 

 nedanför den gamla strandvallen, på grusigt eller stenigt — 

 grusigt underlag.» 



De mest genomgripande förändringar, som de sista 12 

 åren fört med sig för de större holmarna, äro att skrifva på 

 skogen och dennas uppväxt. I första hand har skogen ut- 

 bredt sig, och därigenom har det under § ß från 1892 

 omtalade buskbältet nästan alldeles försvunnit. På att denna 

 omgestaltning i allmänhet tillgått så, att träd uppvuxit öfver 

 buskarna och dödat dessa genom öfverskuggning, tyda de på 

 de flesta holmarna under träden kvarstående döda buskarna. 

 Rester af buskbältet, som 1892 som en gördel omgaf hela 

 holmen, träffas nu endast på några få holmars V. sida, jfr 

 t. ex. kartskissen af skäret vid Foderön fig. 5. Tafl. 2 ger 

 en bild af en holme, där skogen nu når ut till bölj randen. 

 För 12 år sedan kantades här ännu löf skogen af ett bälte af 

 Salix cinerea. En öfvergångsform visar tafl. 6 från Ersöns 

 18 år gamla SV. del. Här finnas ännu närmast vattnet 

 massor af Salix-busk&r, men så fort björkar, alar och aspar 

 hunnit utveckla sig och fått tätare kronor, torde buskarnas 

 öde vara att försvinna. 



Skogen på de större holmarna utgöres nu till öfvervä- 

 gande del af Betula verrucosa samt i andra rummet af Populus 

 tremula, Betula odorata, Alnus glutinosa, Sorbus aucuparia och 



