BIRGER, DE NYBILDADE HJÄLMARÖARNAS V NIKTATION. 99 



Mellersta nya delen. 



Som af kartskissen framgår, är vattenöfverståndaresamhället mycket 

 litet utbildadt och, i likhet med på norra holmen och Stallgårn, så godt 

 nom alldeles lokaliseradt till V. sidan. På SÖ. sidan träffas inne i skogen 

 Pinus 8ilvestris, växande i en bågformig rad, tydligen utplanterad i ett 

 högvattens öfre gräns. 



Fig. 12. Skematisk bild af Grund- 

 holmens N. del. Det helsvarta om- 

 rådet motsvarar holmens gamla del, 

 det streckade området intages af skog, 

 • motsvarar ett bälte af höga strand- 

 växter och vattenöfverståndare, mest 

 Carex acuta, C. ampullacea, C. vesicaria, 

 Eleocharis palustris, Alisma plantago, 

 Calamagrostis lanceolata. Det hvita 

 området slutligen intages af en gles 

 vegetation af höga örter. Den pric- 

 kade . linjen anger den ungefärliga 

 gränsen mellan 1882 och 1886 års sänk- 

 ning; mellan a — b träffas en rad af 

 Betula verrucosa — jfr sid. 19. — Vid 

 c förekommer ett enstaka exemplar af 

 Ribes grossularia, vid d af R. rubrum, 

 Vid e, f, g träffas bestånd af Anten- 

 naria dioica. 



Södra nya delen. 



I ögonen fallande är hur mycket rikare floran är på V. än på öfriga 

 partier af denna del. Det inre af holmen är trädlöst. pä V. sidan träffa» 

 bland en del kvarliggande driftprodukter 20 — 30 cm. högre än böljranden 

 rika groddplantsbäddar med Senecio viscosus, Myosotis ccespitosa. Artemisia 

 absinthium, Galium aparine m. fl. 



Å tabell 2 har redan gifvits en bild af utbytet af växtarter mellan 

 Grundholmens olika delar. I öfrigt hänvisas till tabellerna å nästföljande 

 sidor. 



