4 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 5. N:0 2. 



parenchymceller. Ej blott K. -G. utan jämväl Russow 1 och Gar- 

 diner- ha med användande af olika modifierade undersöknings- 

 metoder ständigt gjort samma erfarenhet, att tunnväggiga 

 och unga membraner genom sin obenägenhet att svälla äro 

 synnerligen motsträfvigt material för plasmodesmaundersök- 

 ningar. 



Det material, som kommit till användning i föreliggande 

 undersökning, utgöres af under hösten och vintern från fältet 

 direkt insamlade plantor af hösthvete (»Horsfords pärlhvete»), 

 vinterråg (»Schwedischer Winterroggen»), vinterkorn samt i 

 krukor inomhus uppdragen hafre (Avena saliva montana). Där- 

 jämte kommo i ett par fall Baldingera arundinacea ß picta 

 samt Panicum plicatum till användning. Allt material an- 

 vändes i friskt tillstånd och skars för hand. 



Sedan de gängse tekniska metoderna för påvisande af 

 plasmodesmer genom prof väts på det klassiska materialet: 

 Viscum, Bhamnus Fjungula-harken och hveteendospermet m. 

 fl. lämpliga instruktionsobjekt, hvaribland särskildt äppleska- 

 lets epidermis är synnerligen lämpligt material, visande por- 

 membraner i alla åldrar, beslöt jag mig att såsom i förelig- 

 gande fall lämpligast använda följande tillvägagångssätt, där- 

 vid med små afvikelser i hufvudsak följande, A. Meyers 3 

 anvisningar. 



I regeln visade sig en snabb fixering af de handskurna 

 snitten i 1 % osmiumsyra synnerligen fördelaktig. Kontrak- 

 tion af plasmasäcken blef då obetydlig eller ingen. Efter tvätt- 

 ning betades snitten i jodjodkaliumlösning [1 jod + 1 jodka- 

 lium + 200 H 2 O], förnyad snabb tvättning eller af sugning af 

 lösningen med filtrerpapper och behandling i svafvelsyra, bör- 

 jande med 5 % och stigande i gradationer upp till 25 %. 

 För att under alla omständigheter icke löpa risk att genom 

 användande af för stark svafvelsyra (75 % — conc. syra) begå 

 samma felaktighet, som A. Meyer påvisat hos Kienitz- 



1 Russow, Perforation der Zellwand und Zusammenhang der Proto- 

 plasmakörper benachbarter Zellen. — Sitzber. d. Naturf.-Ges. b. d. Univ. 

 Dorpat. Bd VI, Heft. 3. 1884. 



2 Gardiner (II), On the continuity of the protoplasm through the 

 walls of vegetable cells. Arb. d. Bot. Inst, in Würzburg. Ill, 1. p. 65. 



3 A. Meyer (I), Das irrthümliche der Angaben über das Vorkom- 

 men dicker Plasmaverbindungen zwischen den Parenchymzellen einiger Fili 

 einen und Angiospermen. Ber. d. d. bot. Ges. 1890. — (II), Ueber die 

 Methoden zur Nachweisung der Plasmaverbindungen. Ber. d. d. bot. 

 Ges. lsdT. 



