

H. WITT K, DE SVENSKA LLFVAR VÄXTERNA. 16 



+ Sagina nodosa (L.) Fen/.i. ÖL, allm. på alla alfvar- 

 områden ! (jfr Sjöstr. Enum. 1*1. öl. p. +.JI: Sjöstr. öl. fl. 

 p. 154: Zett. Bot. Exc. öl. p. 141; ERIKS. Alfvarfl. p. 1ST: 

 Hem. öl. Veg. p. 23, 31); un.. Herst, t. ex. Sundre alfvar !, 

 Wamlingbo alfvar!; Fg., Klefva hed '. Martorps hed (Zett. 

 Kinnek. fanerog. p. 26). — f. glandulosa (Bess.) — -öl., S. Alf- 

 varel flcrst. ; t. ex. Hulterstad vid (Jösslunda (N. Sylven) 

 Resmo!; Borgholms alfvar!: Vu.. Slenåsen i Dala s:n !. - 

 f. moniliformis Mey. -- Öl., S. Allvaret: Thorslunda !. 



S. procumbens L. — öl. (jfr Sjöstr. Enum. Pl. Öl. p. 491; 

 Eem. öl. Veg. p. 6), S. Alfvaret (Eriks. Alfvarfl. p. 187). 



Scleranthus annuus L. öl. (Hem. öl. Veg. p. 9), S. 



Alfvaret: Resmo (N. Sylvén); Vg. f Österplana hed !. 



S. perennis L. - öl. (Hem. Öl. Veg. p. 9), S. Alfvaret ! 

 (Eriks. Alfvarfl. p. 187); Borgholms alfvar!: Vy., österplana 

 hed !. — Förekommer ofta såsom lågväxt, n. ogrenad dvärg. 



+ Silene maritima With. — Öl. (Hem. Öl. Veg. p. 7), S. 

 Alfvaret allm.! (jfr Sjöstr. Enum. Pl. öl. p. 489; Eriks. 

 Alfvarfl. p. 187); Gtl., t. ex. Sundre alfvar spridd! (Johans. 

 Grotl. Växttop. o. Växtgeogr. p. 189). 



Denna art förekommer i al f vårvegetation såsom f. petrcea 

 Fr. (jfr Hem. Öl. Veg. p. 7; Johans. Gotl. Växttop. o. Växt- 

 geogr. p. 189), hvilken form dock ej är synnerligen utpräglad, 

 då den hufvudsakliga karaktären: bikronblad reducerade till 

 knölar, är föga konstant; på samma individ förekomma näm- 

 ligen ofta såväl blommor med som dylika utan bikronblad. 

 Vfven fullt typisk S. maritima från Sveriges västkust kan 

 hafva bikronbladen reducerade. 1 



S. nutans L. — Öl., Borgholms alfvar allm. ! (Grew Morf.- 

 anat. Stud. p. 95); Högby och Persnäs alf var allm. (Hem. Öl. 

 Veg. p. 31). — * glabra Schkuhr — öl. (Hem. Öl. Veg. p. 7), 

 Borgholms alfvar ! : Gtl., Sundre alfvar (Johaxs. Gotl. Växttop. 

 o. Växtgeogr. p. 189), Visby alf var !. 



8. venosa (Gil.) Asch. — ÖL, S. Alfvaret (Eriks. Öl. Alf. 

 flor. p. 205) flerst. t. ex. Resmo (X. Sylvén): Borgholms 

 alf var !. 



1 Jfr Hartman. C. Bot. Not. 1846. p. 169. 



2 Gkkvii.lus. A. V.. Morphologisch-anatomische Studien über die 

 xerophile Phanerogamenvegetation der Insel Oeland. Engl. bot. Jahrb. 

 Bd. •_':;. p. JU. Leipzig L896. 



