H. DAHLSTEDT, TARAXACUM CERATOPHORUM. 7 



ovato-lanceolatae — lanceolata?, sa?pius supra medium sq. 

 interiorum attingentes, sub apice cornu mediocri obtusiusculo 

 v. longiore, ± acuto (in sq. super, usque ad 3 mm longo), 

 ± fusco-purpureo instruct«; interiores vulgo magis obscurse, 

 lineares, sub apice ± colorato cornu parvo — mediocri, 

 acutiusculo v. ± obtuso, ± colorato praedita*. 



Calathium 50 — 70 mm. diametro, sat radians, sat lsete et 

 amoene luteum. 



Ligulce marginales c. 2,4 mm. latae, subtus concolores v. 

 stria olivaceo-violacea, inferne latiore, superne ad duos v. 

 plures nervös limitata et vulgo parum conspicua notatae, den- 

 tibus ± rubris. 



Antherce lutese, polline carentes. 



Stylus et stigmata lutei. 



Achenium ± olivaceo- v. sordide stramineum, superne ± 

 spinulosum, inferne ± verruculosum — sublaeve, 3,5—3,7 

 mm. longum, usque ad 1 mm. latum, pyramide 0,6 — 0,7 5 

 mm., rostro 8 — 10 mm. longo, pappo nitido albo. 



Utbredning : 



Norge: Finnmarken, Elvebakken i Alten (J. Norman, H. Krist.) 

 Kaafjord, Matisdalen (O. Dahl, 19 l % 03, H. Krist,), Karasjok (O. Dahl, 

 19 7s00, H. Krist.). 



Finland: Lapponia kemensis, sacell. Kolari, Yllässaari ad Tiensun in 

 colle herbido fertili (Hj. Hjelt & R. Hult, 18 "/" 77, s. n. T. officinale v. 

 boreale! spec, orig.!, Herb. Hels.). 



Kolahalfön: Lapp. ponojensis ad Promontorium Orlow in graminosis 

 lapidosis (A. Osw. Kihlman, 18 10 /' 89, s. n. T. officinale v. lapponicum 

 Kihlm., H. Hels. & H. St.) et ad scopulos marinos (A. Osw. Kihlman, 

 18 19 /? 89, H. St.), Ponoj på ängar och backsluttningar (J. Montell, 18 h \i 

 och lft /- 89, H. Hels.). 



Denna utmärkta form urskiljdes redan 1877 af Hj. Hjelt 

 under hans och R. Hults resa i Kemi Lappmark samma år 

 och beskrefs af honom 1885 (1. c.) som varietet af T. offici- 

 nale (Web.) Wigg. Från denna är den emellertid vida skild 

 och hör till en helt annan formkrets, nämligen T. cerato- 

 phorum DC. 



Från alla här behandlade former af denna grupp är den 

 konstant skild bland, annat genom saknad af pollen. I Bergi- 

 anska trädgården har jag haft den odlad af frukter, hämtade 

 af exemplar från Ponoj, och under de tre generationer, jag 

 iakttagit densamma, har den bibehållit nyssnämnda karaktär. 



