H. DAHLSTEDT, TARAXACUM CERATOPHORUM. 15 



efter blomningen, sällan tidigare, blad, som erinra om de 

 yttre och stundom kunna bli längre flikade (Tafl. 6, fig. 1), 

 och ej sällan äro flikarnas kanter skarpt tandade. Äfven 

 dessa inre blad, t. o. m. de mest långflikade, följa vanligen 

 utan förmedling af öfvergångar på de helare bladen. 



Vårbladen, som äro små, smala och kortflikade, k var- 

 sitta mera sällan vid blomningen, och då till ett mindre 

 antal. Öfvergången mellan dem och de följande är äfven 

 mer eller mindre tvär. 



Holken är oftast mörkare och mindre än hos föregående 

 former. Ytterfjällen äro dock ofta bleka. De sakna vanli- 

 gen nästan helt och hållet eller hafva endast svagt antydda 

 hinnkanter. Uppåt äro de helt eller delvis violettanlupna. 

 Hornutskotten äro betydligt kortare än hos någon af de före- 

 gående. På de nedre ytterfjällen kunna de nästan saknas 

 eller äro de endast antydda som en låg ansvällning, men bli 

 på de följande allt längre, ända till 2 mm. På de innersta 

 fjällen äro de oftast äfven små och trubbiga eller ibland 

 något spetsiga och längre. Bladen hafva en vacker lifligt 

 och ljust grön färg samt äro glänsande; på ängsmark bli de 

 upprätta, på öppen mark hålla de sig mera utbredda. Blad- 

 skaften och medelnerverna äro sällan rödfärgade, vanligen 

 bleka eller gulaktiga. 



Taraxacum macroceras spec. nov. 



Tafl. 7 & 8. 



Radix crassa elongata, in rhizoma crassum abiens. 



Folia exteriora vernalia parva, lingulata, ± triangulari- 

 lobata, in margine superiore ± denticulata, proxima majora 

 superne breviter et late triangulari-lobata v. lobis longioribus 

 deltoideis, ssepe recurvatis, in margine superiore ± dentatis 

 instructa, basi sat lata — angusta, integra — parce dentata, 

 intermedia et interiora sub anthesi dominantia ± anguste ob- 

 longo-lanceolata — lanceolata, ± acuta, crebre et irregulari- 

 ter retrorsum dentata v. lobulato-dentata, lobis in superiore 

 margine crebre et inaecrualiter dentatis, apice ± longo integro, 

 intima sub anthesi vix v. sparse evoluta exterioribus similli- 

 ma; autumnalia magis magisque lobata — laciniata, laciniis 

 valde retroversis, in margine superiore ± dentatis, lobo ter- 



