2 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 5. NIO 12. 



belägen inom St. Skedvi omkring sjöarna Nedre Klingen och 

 Dammsjön. eller trakten kring Löfåsens och Nybergets gamla 

 silfvergrufva. Äfven denna trakt är belägen nedanför högsta 

 marina gränsen, men några svämbildningar förekomma ej. 

 Nybergsbygden, dit äfven Löfäsen kan räknas, är på de flesta 

 sidor omgifven af berg. Byn Nyberget är belägen inom ett 

 så Långt som möjligt uppodladt moränområde. Där marken 

 är för mycket sluttande eller stenig, förekomma ouppodlade 

 slåtterängar, i hvilka en rik Archieraciumveget&tion är att 

 finna. På ett ställe går fast berg, som utgöres af körnig 

 kalksten, i dagen. 



Utom från dessa båda liufvudomraden har jag gjort en 

 del spridda anteckningar vid afstickare under färder utefter 

 landsvägarna. 



Mina undersökningar ha ägt rum under delar af somrarna 

 1902. 1904 och 1905. Sommaren 1902 ägnade jag omkr. 6 

 veckor, från slutet af juni till början af augusti, hufvudsak- 

 ligen åt undersökningar inom St. Skedvi. Jag var då i till- 

 fälle att iakttaga såväl de tidigare H. silvatica som de senare 

 murorum och rigida. De båda senare åren har jag vistats inom 

 området något öfver en vecka i slutet af juni hvartdera året. 

 Mina undersökningar ha dä förnämligast gällt den andra delen 

 af området, den egentliga Säterstrakten. Det är således silvatica-, 

 jag inom denna del hufvudsakligen påträffat, under det att 

 kännedomen om de senare formerna är mera bristfällig. 



Att inom den senare af de bada ofvan beskrifna delarna 

 af området finna en rik Archieraciimdlora, var ej oväntadt. 

 Naturen är ju i många afseenden af samma beskaffenhet som 

 Siljanstraktens af K. Johansson väl undersökta silurområde. 

 Men att finna en lika rik Archieraciiwiüonx inom Säterdalen 

 var sa mycket mera oväntadt. Johansson uppger nämligen, 

 att svämbildningar i allmänhet undvikas af Archieracier. så 

 att t. ox. i de af honom undersökta delarna af Dalälfvens 

 dalgång silvatica alldeles saknades, och murorum funnos endast 

 til] etl mindre antal. 



Bela antalet inom området anträffade former uppgår till 

 omkr. 60, hvaraf nära två tredjedelar tillhöra silvalicum-typen. 

 Kran andra bättre undersökta trakter har antalet silvaticnm- 

 ocli murorum-foTmei visat sig vara för de olika grupperna 

 ungefär lika. Så torde i själfva verket vara fallet äfven inom 

 detta område. Att mina undersökningar ej utvisa en sådan 



