8 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 5. N:0 15. 



ined motsvarande hos oss förekommande arter, att något 

 hinder härför ej synes finnas. 



Jag har ej nämnt Himanthalia lorea, detta därför att jag 

 är osäker, om icke hitdrifna exemplar af denna någon gång 

 här kunna gifva upphof till individ, som åtminstone nå en 

 viss grad af utveckling. Man torde icke kunna räkna denna 

 såsom svensk art. Professor C. Lindman meddelar mig, att 

 i Riksmusei herbarium finnas tre stycken unga, knappt 10 

 cm långa exemplar, om hvilka den uppgift lämnas: »Boh., 

 Fiskebäckskil, Harpeskär, \8 2å /^65, Veit Wittrock, adnata!» 

 Detta »adnata» gör det enligt min mening antagligt, att 

 exemplar på nämnda ställe uppkommit ur befruktade ägg, 

 frambragta af ditdrifna exemplar. 



Ett annat blir utan tvifvel förhållandet, om dessa drift- 

 arter komma till en kust, där samma hydrografiska förhål- 

 landen råda som vid utgångspunkten. Jag ser icke något 

 hinder för, att dessa och andra arter kunde slå sig ned där. 

 Ämnet är emellertid svårt, emedan, som jag antydt, de 

 drifvande arterna måste ha biologiska karaktärer, som på land- 

 ningsplatsen bli tillbörligt tillgodosedda. 



Genom algdrift anser jag, att arters utbredning på en 

 gifven kust kan ske och detta efter ganska stor måttstock. 



Jag anser mig i sammanhang härmed böra eller kunna 

 vidröra ett i vår flora ganska egendomligt förhållande, hvil- 

 ket möjligen står tillsammans med algdrift. Det är bekant, 

 att vid Bohusläns kust finnes en del alger, hvilka anträffas 

 löst liggande på bottnen. Jag vill här redogöra för en af 

 dessa. I Tentamen Hydrophytologice danicce beskrifver och af- 

 bildar Lyngbye en växt under namn Sphacelaria spinulosa 

 (sid. 106, tafl. 32 B). Han anger sig hafva funnit den vid 

 Fyens norra kust och i Oxefjord i Norge. Den fanns »in 

 Ahnfeltia plicata et aliis algis». Lyngbye omtalar, att den 

 äger en »radix pusilla», men någon sådan framträder icke 

 på figuren. Denna framställer blott en gren. Agardh (Spe- 

 cies algarum II, sid. 27), som samlat den vid Hofmannsgave 

 på Fy en, anger om den »algis adnascens varius». Något vid- 

 fästningsorgan omnämner han icke. Den är för honom »spe- 

 cies singularis» och han anser det vara osäkert, om den är 

 en egen art eller en varietet af någon annan. J. G. Agardh 

 omtalar och anger, att den är funnen »ad öras Fionise et 

 Xnrvegise inter Fucum plicatum aliasque algas implicata»; han 



