303 



blade, deriblandt paa de temmelig smaa, læderagtige, elliptisk- 

 lancetformede og helrandede mørkegronne Blade af (Larissa grandi- 

 flora A. D. C. fra Natal, som dyrkes i vor botaniske Have. De 

 ere temmelig tykke, og deres xeromorfe Struktur, som allerede 

 viser sig ved et tykt Voxlag, er i Hovedsagen ganske som hos 

 Acocanthera, med hvilken de iøvrigt i anatomisk Henseende have 

 stor Lighed. Oversidens Epidermisceller ere dog ikke forsynede 

 med de kutikulære Ydervægsfortykkelser ; Mælkecellerne ere tem- 

 melig tykvæggede, og Palissaderne udmærke sig ved deres store 

 Længde; navnlig gælder dette det yderste af de to Lag, hvori de 

 forekomme, og Bladpladens dorsiventrale Bygning er saaledes sær- 

 deles udpræget; det kan dog bemærkes, at Blade, som have voxet 

 noget mere i Skygge, have kendelig kortere Palissader; i den Hen- 

 seende reagerer dette Væv aabenbart her som saa mange andre 

 Steder ret iöjnefaldende paa Lyset. Uden iøvrigt nærmere at dvæle 

 ved detailleret Fremstilling af Bladets Histologi, skal jeg omtale 

 det interessanteste Bygningstræk, som Camsa-Bladet har tilfælles 

 med Acocantheras : Mælkecellerne sende her som der tynde, stærkt 

 saftfyldte Grene fra Hovedstammerne inde ved Karstrængene ud 

 i Mesofyllet, hist og her lige ud til Overhuden og ind i dennes 

 Radialvægge indtil Kutikula; dette finder Sted baade paa Blad- 

 ets Over- og Underside; Figurerne (Tab. I, Figg. 9, 10, 11), som 

 fremstille dette Forhold, trænge efter det foregaaende næppe til 

 nöjere Forklaring. 



Et eget Tilfælde, som jeg har truffet nogle Gange, men som 

 ikke er fundet hos Acocanthera, findes afbildet i omstaaende Text- 

 figur (1, a) ; her løber Mælkecellegrenen stærkt paa skraa ind i 

 Epidermisvæggene og forlænger sig et lille Stykke i vandret Ret- 

 ning i Ydervæggen lige under Kutikula. Denne skraa Indtrængen 

 i Sidevæggene er i det Hele taget ikke saa sjælden hos disse 

 Apocynaceer. 



En anden Ejendommelighed, som dog især træffes i gamle Blade, 

 skal dernæst nævnes: Ved thylloid Udvæxt af Spalteaabningernes 

 Biceller, hvorved Aandehulerne tildels eller endog aldeles udfyldes, 

 tillukkes ligesom hos Griselima (se mit ovenfor citerede Arbejde) 

 Spalterne indenfra, og deres Funktion hører op. De thylloide Cel- 

 ler kunne endog dele sig (se Fig. 1 b), saa at de paa et Blad- 

 tværsnit ikke blot komme til at ligne de af mig ijoc. cit. 1897) alle- 



