315 



den Slags Organer andetsteds for stor. Hvad de smaa Skivers 

 morfologiske Homologier angaar, da kunne de sættes lig med de 

 secernerende Epidermisskiver hos Prunus Laurocerasus, Shorea 

 stenoptera, Clerodendron o. a., og der kan, naar vi tænke paa 

 Diospyros- og /./«//«kirtlerne, ikke være Tvivl om, at vi have med 

 indsænkede Haardannelser at göre; enkelte Gange har jeg fundet 

 en Slags lave „Kirtelhaar" imellem dem (Tab. II, Fig. 14), som for 

 saa vidt ere interessante, som de kunne opfattes som Mellemformer 

 mellem „Skiverne" og de paa de unge Blade saa rigelig forekom- 

 mende Kirtelhaar (Tab. II, Fig. 13), hvis nederste Celle svarer 

 til „Mellemformens" underste Etage, der atter svarer til Grænse- 

 laget; man sammenligne Fig. 12 af et ganske ungt Skiveanlæg med 

 (det optiske) Længdesnit af „Mellemformen" i Fig. 14, og man vil 

 bemærke Ligheden. 



Hermed mener jeg da at have gjort Rede for de ejendomme- 

 lige og interessante, tungeformede Bladspidser paa Actinostemma- 

 bladenes Basalflige, og som en yderligere Tilföjelse til tidligere 

 Arbejder fra min Haand angaaende trikomatiske og nektariumagt- 

 ige Organer hos saa mange andre Planter haaber jeg, at dette lille 

 Bidrag kan have sin Berettigelse. 



Universitetets botan. Laboratorium i Januar 1917. 



Figurforklaring. 



Tab. I. 



Figurerne exe alle tegnede med Abbe's Tegneapparat efter Zeiss's ocul. 

 comp. 4, obj. apochr. 3 mm og derpaa reducerede. 



Fig. la- Actinostemma paniculatum Max. En secernerende Skive fra den 

 tungeformede Bladtands Underside (cfr. Tab. II, Fig. 1); Fladesnit, 

 klaret i Klornatron. 

 „2a: Samme; yngre, allerede helt indsænket Skive; Snit af Alkohol- 

 materiale, vinkelret paa Tungens Under- Flade. De til Skivens 

 Grænselag stødende Epidermceller ere tangentialdelte icfr. Figg. 8 

 og 9, Tab. II . Glycerin. 



