340 



At disse her nævnte, stillingsbundne, rundagtige Pletter 1 ), som 

 paa de yngre, pragtfuldt røde Bladstilke ere ret iøjnefaldende ved 

 deres hvidlig-grönne Farve, ere Nektarier, erkendes let af den 

 stærkt søde, vandklare Vædske, som de udskille i rigeligt Maal, 

 og som især om Morgenen ses som store, klare Draaber paa de 

 blanke Bladstilke. Den udskilte Saft er i Regelen saa rigelig, at 

 de unge Skudender ere ganske vaade, og i sin Hjemstavn hører 

 Planten utvivlsomt til de saakaldte myrmekofile Væxter; herom 

 synes dog intet at være oplyst, og i den störste, sammenfattende 

 Oversigt vi have om saadanne Planter, nemlig hos Delpino 2 ), er 

 Carapa aldeles ikke nævnt, ja overhovedet ingen Meliacé. At 

 disse sukkersecernerende Kirtler ikke ere tegnede paa de ellers 

 saa fortrinlige Afbildninger, vi have i de Ca ndol les Monografi 3 ), 

 er mere mærkeligt, men det forklares muligvis let ved Antagelsen 

 af, at Figurerne i Reglen i „Flora Brasiliensis" ere udførte efter 

 Herbariemateriale; herpaa blive Sukkerkirtlerne meget utydelige, 

 og paa de ældre Blade, hvor deres Funktion er ophørt, og hvis 

 Stilke ere blevne dækkede af et tyndt, mørkt Korklag, ere de i 

 og for sig ikke helt lette at blive opmærksom paa. 



Et Tværsnit af Nektariet vinkelret paa Bladfodens Yderflade 

 viser os et skiveformet eller fladt-pudeformet Sekretionsvæv, som 

 er noget indsænket under Bladstilkens Overflade og omgivet af en 

 svagt ophöjet Rand. Bladfodens almindelige Epidermis bestaar af 

 lave, paa Fladesnit polygonale Celler; ingen af dem paa den ældre 

 Bladstilk bærer Haar; Spalteaabninger ere overmaade sparsomme; 

 de fleste findes paa den ringformede Nektarierands ydre Skraaning. 

 I mange af Overhudscellerne findes derimod Kalkkrystalstjerner. 

 Den ophüjede Nektarierand fremkommer ved Epidermiscellernes 

 Radialstrækning i en ringformet Zone umiddelbart udenfor Sekre- 

 tionsvævet. Selve det secernerende Organ (Tab. IV, Fig. 5, 6) be- 

 staar af et meget tyndvægget, smaacellet, farveløst Parenkym ; dets 

 Yderflade, der altsaa gaar i eet med Bladbasens ovenfor skildrede 

 Overhud, er en indadtil ikke skarpt afsat Epiderm, et plasmafyldt 



') Hos den indiske Slægtning {Xylocarpus findes saadanne ikke; cfr. 



Schmidt's ovenfor citerede Arbejde. 

 2 Funzione myrmecofila del Regno vegetale, III; Memorie della Reale 



Accad. d. Sei. del Istituto di Bologna, 1889\ 

 :i Martius's Flora Brasiliensis, Vol. XI, Tab. 64. 



