351 



saa her Olierne i livlig Bevægelse uden omkring Kolonien. Fjer- 

 cilierne var strakt lige ud, radiært fra Kolonien og stod nogen- 

 lunde roligt; men ud ad dem gik en livlig Bevægelse som af 

 fine Bølger. Selve Cilierne bølgede sig og viste sig altsaa meget 

 flexile i Modsætning til f. Eks. Eudorina's Cilier, der er stivere 

 og aldrig viser sig bølgede; men formentlig har de fine Sidehaar 

 forøget Indtrykket af Bølgebevægelsen. Selve Haarene kunde for- 

 øvrigt ikke skelnes. Piskecilien saas strakt ud i tangential Retning 

 og ligeledes i livlig Bevægelse, men ofte forsvandt den, idet den 

 svingede ind omkring Cellen. Heller ikke kunde man se nogen 

 Tykkelsesforskel mellem en nedre og en øvre Del af Piskecilien, 

 muligvis fordi den fine Pisketraad slet ikke kunde ses. 



Som Lyskilde anvendtes en lille elektrisk Buelampe. Det stærke 

 Lys, der samledes paa Præparatets Draabe, medførte ofte en saa 

 stærk Varme, at Algerne dræbtes deraf. Man saa da, hvorledes 

 hver Celle strakte sine to Cilier lige fremad, hvorefter de med 

 et brat Knæk afkastedes. Det viste sig nu, at de to Cilier var 

 omtrent lige lange; dog var Fjercilien kendeligt den længste. 



I Afsnittet om Hylsteret hos Syniira er det allerede omtalt, 

 hvorledes det lykkedes ved et let Slag paa Dækglasset at faa 

 enkelte Celler isolerede af Kolonierne, saa at man kunde se dem 

 svømme omkring enkeltvis. Som Tavle V, Fig. 7 viser, bevægede 

 Cellen sig da i en Cirkel med den brede Ende med Cilierne 

 forrest. Fjercilien er strakt lige frem fra Cellen, medens Piske- 

 cilien sidder paa den Side af Cellen, der vender bort fra Cirkel- 

 bevægelsens Centrum. 



Fjercilien frembringer aabenbart et Træk fremad i Cellen, Piske- 

 cilien derimod et Tryk i en Retning modsat den, ud i hvilken 

 Cilien er strakt. Resultanten vil da blive en Kraft, der virker 

 skraat til den ene Side paa Cellens forreste Ende, og dens Virk- 

 ning vil vise sig som en Cirkelbevægelse af Cellen. 



En levende Koloni bevæger sig gerne livligt fremad, og ofte 

 i en bestemt Retning. Dog standser den af og til, gaar maaske 

 lidt til den ene eller den anden Side, men fortsætter atter i samme 

 Retning. Imidlertid drejer den sig samtidig rundt, snart til den ene, 

 snart til den anden Side, saa det ser ud, som den trillede af Sted. 

 Hvorledes Cilierne nu bevirker denne Bevægelse, er det vanske- 

 ligt at forestille sig i sine Enkeltheder. Idet man maa antage, at 



