10 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 16. N:o 10. 
holms- och Mälartrakten med dess många lokaler, som en 
stor del av dagen ha skugga av trädvegetationen.  Afz. gl. 
representeras på Hagbacken av 17 arter, närmast komma virf. 
med 15 arter, 60 buskar; av gif. förekomma 7 arter, 40 buskar; 
av vir. 7 arter, 29 buskar. Märkligt nog saknas Sveriges båda 
allmánnaste Afz. virf., R. Leffleri och Matssonit, jämte den 
föga mindre allmänna R. obtusata; ett förhållande, som lik- 
som saknaden av två hela typer av våra allmännaste visar, 
med vilken svårighet Ross spridas: så allmänna arter måste 
antagas förekomma även i denna trakt på för normal växt- 
spridning närbelägna ställen, men spridning hit har ändock 
uteblivit. 
Redan första genomgången av kollektionen gav mig intryck 
av norrländsk rosaflora för nordsluttningen, genom talrikhet 
av Afz. vir. och saknad av glf., för sydsluttningen däremot 
intryck av Gottlandsflora genom den starka representationen 
av elf. Nordsluttningen har på knappt !/; av hela Hagbac- 
kens yta 25% av dess vir.—individ, utgörande nära 20% av 
där växande Afzeliance; sydsluttningen däremot pa !/ı av Hag- 
backens yta 35% av dess glf. Märkligt nog, att en så ringa 
förändring av sluttningsförhållandena under alldeles samma 
växtlighetsförhållanden för övrigt kan åstadkomma en så 
märkbar förändring av rosaflorans karaktär. 
Särdeles egendomliga förhållanden visar gr. Canine. Art- 
antalet (7, därav 1 gl., 6 vir.) måste för en så nordlig lokal 
anses högt (Hort. Berg. har 1 art vir., i 2 ex.). Men indi- 
vidantalet är endast 10, samtliga utom 1 tillhörande de på 
lokalen bäst representerade arttyperna, aila växande på ett 
litet område, Hagbackens soligaste och från nattfroster bäst 
skyddade del, B-områdets översta sluttning åt v.—s.v. (Att 
Hagbackens även bäst for Canine passande parti ändock står 
vid gränsen av möjlighet för Canina-förekomst, visar sig av 
att varken 1916 eller 1917 någon enda av dessa 10 individ 
blommade, blomskott hade ej kommit till utbildning efter den 
föregående tidigt inträdande hösten och kalla vintern 1915— 
16). Sammanställda med otaliga andra mig bekanta fakta ge 
dessa förhållanden ingen annan möjlighet till tydning, än att 
samtliga här uppträdande Canine uppkommit genom muta- 
tion från motsvarande Afzeliane på den för Canine lämpli- 
gaste fläcken och uteslutande av de individstarkaste typerna, 
såsom ägande de största mutationsmöjligheterna. 
