16 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 10. w:o 3. 
Fran bada skiljer den med mórkgrónt mattade fárgtonen hos 
de tunna bladen, hvilkas yta aldrig, sasom atminstone àldre 
blad ur contracta, visar spar af nätädrighet; vidare bladens 
lànga, tvart intrádande tillspetsning, caninella-typens charac- 
teristicum; fran den fórra dessutom bredare, mer buktryg- 
gade och mer krökta tänder, från den senare de ej jämnt 
rundade bladsidorna, visande tvära öfvergångar mellan olik- 
formade partier. Öfre bladens normalform kunde kallas båt- 
formig, om ej spetsen vore så oproportionerligt lång; för de nedre 
Bild 9. Gl. *saturella. 
bladen i ögonen fallande är den typiska konstrasten mellan 
bladsmalheten och den ändå relativt rundade basen samt 
nästan tvära toppen; mellan- och nederbladens nedersta par- 
blad mycket smala, ej sällan lansettlikt jämnbreda, med egen- 
domliga topptänder, nymåneformiga med smala, hvassa, hop- 
lutande uddar (se T. 4 A). 
Ymnigt förekommande fran mell. Ros]. (Ununge, Schebo 
och Frötuna m. fl. ställen) — Ornö och Nynäs (J. A. BER- 
LIN); likaså i Mälartrakten fran Stockholm—Uppsalatrakten, 
Strängnäs, Ängsö (CEDERSTRALE), men längre at söder tvärt 
