18 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 10. w:o 3. 
Foliola subpapyracea, colore vulgo quam _ precedentis 
dilutiori, typice apicem versus dilatata rhombeo-obovata, 
parte basali + cuneata (sepius in petiolum decurrenti) abrupte 
in partem apicalem transeunti brevem marginibus usque ad 
apicem subrectis acumen vix formantem, fol. quoque inferio- 
rum latiuscula rhombeo- vel obcordato-cuneatula, omnia pro- 
funde grosse et plus quam affinium patenter serrata, dentibus 
validis, dorso longiusculo recto, acuminatis sepiusque subu- 
latis, secundariis vulgo reflexis; aculei pallidi graciles deflexuli : 
—curvati; pseudocarpia typice angusta. — In spec. primaria 
apices dentium fol. superiorum paullo extrorsum flexi, in 
vv. + accumbentes. 
Bild. 10. Gl. *Wahlenbergii. 
Liksom föreg. kan fórblandas med *contracta, sa likna 
vissa ff. af denna ej sa litet *prolatula — jag har funnit e- 
bladens hos denna senare afgjordt ännu mer öppna och djupa 
sågning ge den lättaste nota distinctiva. Just tändernas re- 
lativt starka utatriktning, som ger *Wahlenbergii ett sådant 
tycke af grupp C, ar hufvudkaraktàr for afskiljandet af dess 
oerhórdt rika formkrets fran samslüktingarna; i villsamma fall 
förråder sig en till Wahlenbergii-omrädet hörande form gärna 
pa nágot smablads kilformiga, konkavsidiga, nedlópande bas 
eller toppdelens tvärt afsatta, korta och raksidiga tillspets- 
ning (jfr tafl. 1 B, t. ex. det uppätvända smabladet ófverst 
till vànster). Denna svárskildhet frán typer, sinsemellan vidt 
skilda, och i allmänhet dess otroliga variabilitet gor ifraga- 
