S. ALMQUIST, SKANDINAVISKA FORMER AF ROSA GLAUCA. 29 
(afven hos mikrofyllfn, bild 21), fran alla utom narmast 
föreg. dessutom genom den tócknigt gröna bladfargen, orsa- 
kad af rikligare pruina. Genom allt detta far den i stället 
likhet med atskilliga ff. 1 grupperna galactizantes och decur- 
tate, fran hvilka den emellertid utan stórre svarighet skiljes 
genom det för eu-caninelle öfverhufvud utmärkande: det 
grónas förhärskande i bladfárgen och den starkt utvecklade, 
raksidiga bladtoppen med de kraftiga, raktandade sägtänderna. 
Bild 21. *Gl. nubilascens. 
Ganska utmärkande för typen är äfven de m. el. m. klo- 
böjda taggarna, med kraftigt, utåtriktadt midtparti, liksom 
den starka rosafärgen, äfven hos de typiskt bleka sub-ffna 
(den vid Mölnbo station ymnigt växande har genast efter 
utslåendet särdeles hög kronfärg, som hastigt bleknar till lju- 
sare rosa, i motsats mot den mindre höga men mer bestän- 
diga färgen hos bredvid växande *Wahlenbergii). 
Uteslutande östlig typ: Rosl. Frötuna samt Värmdö (J. 
A. BERLIN); ö. Mälar-området, särdeles på n. stranden (Sig- 
tuna, Venngarn, Rosersberg, Spånga, Bromma, Solna; en 
lokal på Svartsjölandet: G. BLADINI); Sdml. Mólnbo, Lang- 
