34 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 10. w:o 3. 
media parte subporrecta valida, apice brevi deflexo; pseudo- 
carpia late pyriformia. 
Utmarkt genom sin bladform, med ófverhufvud bred bas 
och kraftig toppdel; de ófre bladen därigenom äggrunda (de 
starkare per-ffnas t. o. m. smalt hjärtlikt, genom den ut- 
dragna bladspetsen), mellanbladen smalt ovala, spetsiga, ne- 
derbladen spadlika med hógt rundad topp, n. naggsagad 
genom tändernas bredd och korthet. Färgen med rent och 
kraftigt grönt, hos svagare ff. ej sällan något gulaktigt. Tag- 
garna mindre krökta än hos samsläktingarna, blomskottets 
öfversta typiskt jämnt men ej starkt krokböjda; mellanpar- 
tiet m. el. m. rakt utstående, kraftigt (bild 27 visar dem i 
typisk f.). 
Bild 27. Gl. (*per-)fricans. 
Sdml. Värdinge (S. ALMQUIST, A. TORSSANDER), allmänt 
spridd i ganska skiftande ff. Synes däremot fullkomligt sak- 
nas vid Mälaren (om ej förekommande i dess rodologiskt 
okända västra del) och i Rosl.; likaledes i Ög. och sydli- 
gare provinser. Af detta torde kunna slutas, att nämnda 
förekomst är att betrakta som en östlig utpost från en huf- 
vudsakligen västligare förekomst. Jag har sett ex. från 
Värml.: Kila sn., Torp (H. FRÖDING; MATSSONS ursprung- 
liga lokal för arten), Karlstad (A. HörPHErs); Dls. Or (A. 
FRYXELL); 6. Norge: Holmestrand (J. DYRING), Berum (C. 
TRAAEN); v. Norge: Vossevangen (C. F. O. NORDSTEDT): att 
döma af TRAAENS samlingar är arten i Norge sällsynt. 
I väster tyckas pre-ff. härskande. Dessa, MATSSONS ur- 
sprungliga fricans, skilja sig ganska afsevärdt från de i Vår- 
dinge härskande grund-ff. (på en lokal en svag sub-) genom 
större bladbredd, utdragen bladspets, djup, nästan flikad, 
