p 
| 
| 
| 
S. ALMQUIST, SKANDINAVISKA FORMER AF ROSA GLAUCA. 89 
med närmast föregående v. crispulata (särdeles dess skånska 
form), skild hufvudsakligen genom bred, m. el. m. tvär blad- 
bas och utdragen, tillspetsad toppdel (äfven mellanbladen 
äggrunda med skärpt topp). Genom sistnämnda bladkaraktär 
öfverensstämmer den med gruppens öfriga kortbladtyper, 
*aclitodon och *letecolorans, från hvilka den lätt skiljes genom 
tät sågning, med tänder i toppen en smula inåtböjda — åt- 
strukna. Artens typiska f. är, i motsats mot nästan hela 
gruppen för öfrigt, utmärkt genom särdeles kraftig utveckling 
till alla delar: stora, breda blad och kronblad, taggar visser- 
ligen bleka och kortbasiga som hela gruppens men med kraf- 
tig basdel och utdragen, krokböjd spets, nypon m. el. m. 
långsträckta. Det är särskildt denna delarnas kraftiga ut- 
bildning, som ger den samma habituella prägel som ofvan- 
nämnda wästkusttyper, hvarmed jag i början förväxlade den. 
Utmärkande för öfrigt äro de tunna bladen af ljust grågrön 
fárg; enligt MarssoN är denna färgton så karakteristisk, 
att den på långt håll vägleder till artens igenkännande, en- 
dast *Palmeri har liknande färg. 
Är så godt som egendomlig för Boh., där den af Mars- 
SON & PALMÉR fanns på många ställen, samt Göteborgs skär- 
gård; jag har sett ex. från Grebbestad, Marstrandsön (NORD- 
STEDT & LINDSTRÖM; men ej funnen på Koön), Brännö (H. 
LYBECK), Vrångö. En svagare utvecklad f. (något lik skånska 
fn af crispulata) är funnen vid Halmstad, Berget af F. AHLF- 
VENGREN. I Norge ej funnen. 
Endast per- och super- af mig sedda, den förra förhärskande. 
Be. Undergrupp Labrose (se sid. 48). 
Denna undergrupp är till omfattning identisk med *ga- 
lactizans var. uncigera i »Stud. &» (s. 25), hvarunder inne- 
fattades gruppens tre hufvudff. labrosa, uncigerina och un- 
cigera, alla förekommande i Hort. Berg. Jag såg visserligen, 
att den förstnämnda af dessa 3 afsevärdt afvek från de öfriga, 
och afskilde den därför som £, lämnande oafgjordt, om den 
var annan elementarart eller hybrid; som vanligt när man 
råkar en obekant f. i ett enstaka individ var jag mest be- 
nägen för det sistnämnda antagandet; de båda senares olik- 
heter ansåg jag kunna förklaras såsom beroende på lokala 
