S. ALMQUIST, SKANDINAVISKA FORMER AF ROSA GLAUCA. 99 
pa tillfälligheter, eftersom sådana hos den närsläktade *pro- 
latula äro särdeles vanliga; sa mycket mer, som efter all 
sannolikhet sådana 6fvergangsff. bora finnas till artens tyd- 
liga motsvarighet bland de harbladiga, R. glauciformis *fusca- 
tula Mrs. (ex. fran Hall. Sperlingsholm, tagna af F. AHLF- 
VENGREN voro sa nür som pa harigheten oskiljbara fran sam- 
vaxande *vicinalis). 
I Vardinge har jag funnit arten fordelad i tva ratt val 
skilda elementararter: utom den vanliga (tafl. 9, 1), grund-f. 
eller per-f. med pa skaftet icke nedlópande nypon och spens- 
i 
Bild 91. Gl. vicinalis var arrosa. 
liga, i uddar utlöpande bladändar, en vid skogsvägen mellan 
Långbro och Morstaberg flerestädes växande, svag sub-f. med 
päronformiga nypon och kraftiga, uddlósa tinder (som pa 
vüstkustffna, se bild 90). Den senare fórefaller mig att hóra 
samman med den i bild 91 framställda var. arrosa! Mrs. fran 
Og. Vikbolandet, äfven en kraftigt utvecklad f. med päron- 
formiga nypon (det afbildade torde vara ett sidonypon); den 
förra däremot synes identisk med var. macella A. & M., äfven- 
ledes fran Vikbolandet (orig.-ex. fran Furingstad, Gronstorp). 
1 Här afses hvad Martsson kallat *super-arrosa; hans sub-arrosa fran 
samma trakt anser jag höra till *prolatula. 
