S. ALMQUIST, SKANDINAVISKA FORMER AF ROSA GLAUCA. 103 
. största bladbredden ofvan midten; liksom hos *vicinalis aro 
bladsidorna jämnt rundade utan markerad gräns mellan bas- 
och toppdel. Från båda skiljer den sig genom något gles 
sågning och blek kronfärg. Nypon m. el. m. smala; grund- 
form oval. 
Utbredning som föregående, men som det tyckes öfver- 
allt sällsyntare: från n. Rosl. (ex. Öregrund: J. A. BERLIN), 
Uppsala (Marsson) och Vstml. (Kärrbo, Frösåker: E. J. 
CEDERSTRALE) — Blek., Hall, Dlsl, Boh. och s. Norge 
(C. TRAAEN, J. DYRING). Fran Sk. har jag ej sett den. 
Bild 94. Gl. *acidens. 
Alla biformer, äfven ob- ej ovanlig; hirtelli-fn tagen af 
G. BLADINI pa Sparrisholmen vid Svartsjölandet. Synes 
ganska entypisk, ehuru lati-ffna af gammalt för sitt egen- 
domliga utseende blifvit uppmärksammade och, *som här 
nedan ses, gifvit anledning till uppställande af skilda var. 
Var. satura Mrs. in sched. 
Bild 95 (Og. Vikbolandet; spec. auth.). 
