106 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 10. w:o 3. 
En af de mest fristaende glauca-arterna, knappt med 
någon annan svensk art visande någon tydligare släktskap, 
möjligen närmast med följande samt *prolatula. En viss lik- 
het med *kattegatensis i färg, djup sågning o. s. v. får väl 
anses som analogi, orsakad af gemensam váxtplats; pa samma 
sätt vissa likheter med *Almquistii; däremot kunde möjligen 
den omisskännliga likheten i bladform och annat med den 
likaledes tämligen isoleradt stående *saturella röja verklig slakt- 
skap. Utmärkande för arten är framför allt bladform och 
sågning. Från den alltid breda, ofta något tvära bladbasen 
inträder omedelbart nästan full bladbredd, som bibehälles 
till nära spetsen, där bladet hastigt sammandrages till en 
lång och bred udd, märkbar som udd ännu hos b, hos a van- 
ligen som en skärpning af toppdelen. Öfver- och mellanblad 
n. fliksågade, ganska tätt; tänderna med lång, nästan rak 
udd, något utåtriktad, ej sylspetsad, tvärtom med tendens 
till avtrubbning, bitand väl utvecklad, ej sällan bakspärrad. 
Bladfärgen är matt dunkelgrön, åtminstone hos pressad ej sällan 
gående i brunaktigt; de breda kronbladen ha hög rosa-färg. 
Fodersmáblad m. el. m. breda och trubbiga. Taggarna van- 
liga långa, med rätt utstående spenslig midtdel och lång, ner- 
Intande — bågböjd spets. 
Hör till de Rose som äro egendomliga för yttersta hafs- 
bandet: Boh. Grebbestad (H. C. KINDBERG), Stenungsön 
(J. A. LEFFLER), Marstrand och Koón (många lokaler: NORD- 
STEDT & LINDSTRÖM), Brännö och andra ställen i Góteborgs- 
trakten (LINDEBERG, SCHEUTZ, WINSLOW m. fl.); Hall. Gott- 
skär (Tyra ANDERSSON), Söndrum, Tyludden (C. LINDMAN, 
F. AHLFVENGREN), Halmstad (SCHEUTZ; ej där funnen af 
AHLFVENGREN; kanske menas nyss nämnda lokal?); Sk. Kullen 
(ScHEUTzZ); Blek. Ronneby (VESTERLUND). V. Norge Spidsó 
och Mosterö (C. TRAAEN); vid mynningen af Langesunds- 
fjorden har J. DYRING funnit ett sannolikt hithörande ex.; 
tyckes ej gå in i fjordarna (att döma af TRAAEN'S samlingar). 
Grund-fn ej sedd; sub- och super- öfvervägande. Allde- 
les entypisk. 
