S. ALMQUIST, SKANDINAVISKA FORMER AF ROSA GLAUCA. 109 
Gór med sina alltid korta, i alla hänseenden normalt ut- 
bildade blad intryck af en ytterst elegant (se tafl. 10) minia- 
tyr-upplaga af fóregáende, hvars alla egendomligheter den 
ätergifver i reducerad skala; namnet uttrycker sålunda fór- 
träffligt dess hela karaktär. I den ljusa bladfärgen fram- 
träder starkare det gröna; de rakt utdragna tandtopparna lik- 
som bladtopparna förkortade till vanliga dimensioner, blad- 
basen måttligt bred, största bladbredden framflyttad till bla- 
dets midt eller t. o. m. litet längre fram. Genom tandud- 
dens reduktion framträder här tydligt bladens karaktär af 
grund- och långtändta (jfr sid. 63), 
hvilken egendomlighet (i motsats till 
den typiskt utvecklade kortbladssåg- 
ningen hos *vicinalis och särskildt *pro- 
latula) hos de följande båda arterna 7 
visar sig ännu tydligare utpräglad. Lik- 
som hos föreg. ha nederbladen mellan 
de breda tänderna djupa inskärningar 
(se tafl. 10; äfven mellan bladen närmast 
uddtanden, se bild 99 c). Taggarna visa {N 
sällan föregåendes långt nerdragna bas vh MA /i 
och nerátlutning och likna gruppens i ELA d 
allmänna typ, endast något svagare och X 
vanligen rakare. Som synes äro alla 
dessa skiljemärken från föregående täm- 
ligen relativa, och då denna såsom 
nämnts är ganska föränderlig är natur- Bild 99. Gl. *decurtata. 
ligt, att gränserna bli svåra att uppdraga; för min del har jag 
i ett flertal fall funnit säker bestämning omöjlig. En sådan 
medelform, efter min mening snarare gående at *decurtata, ar 
af H. FRÖDING tagen i Värml. Tveta, Valnäs, af MATSSON 
benämnd *alienifrons; GABRIELSSON'S ofvannämnda »fugacioi- 
des» synes mig omvändt vara en opaciformis något pa öfver- 
gàng àt *decurtata. 
Ar i Norge tydligen allmän (enligt C. TRAAEN’S och J. 
DyRING’s samlingar) men i Sverige m. el. m. sällsynt; ex. af 
mig sedda: fran G otl. Isume (MarssoN); Sd ml. Vardinge (8. 
ALMQUIST; gör här intryck af en utdöende typ, tre sma 
- buskar funna långt fran hvarann uppe i hagmarkerna), Väs- 
terljung, Grönsö (C. LINDMAN); Og. Furingstad, Idingstad 
(P. A. IssÉN; ensam buske, nu nedhuggen; v. (swper-) trajec- 
