114 ARKIV FOR BOTANIK.. BAND 10. w:o 3. 
tibus angustis — angustissimis, typice rectis (rarius in ff. ma- 
eris apicibus inclinatis subaccumbentibus), dorso recto equa- 
liter attenuatis in apicem subulatum; aculei apice elongato 
recti — breviter arcuati; petala pallidius rosacea vulgo in al- 
bidum decolorantia. 
Sa olik denna särdeles smalbladiga typ först förefaller 
den sa bredbladiga *inserta, har den i själfva verket i denna 
sin enda verkliga och alls ej aflagsna slakting; jag har sam- 
manställt båda pa t. 8, for att for ögat lättare skall framgå 
den likhet i grundform, som hvarenda blad visar (om man 
franser bredden); samma likhet visar sig i bladens konsistens, 
benägenhet för nätädrig yta, gråaktig färgton (har ljusare), i 
Bild 104. Gl. *contracta. 
bådas förkärlek for att uppträda som ob-ff. o. s. v. Fran 
öfriga smalbladiga skiljer, utom redan anförda egendomlig- 
heter, isynnerhet bladform och tandning. Bladbasen är ej 
egentligen kilformig (annat än hos nederbladen), snarast smalt 
rundad, basdelen förlängd med jämnt buktade sidor, topp- 
delen kort (utom hos e) med raka sidor ända till den smala 
uddtanden, utan egentlig uddbildning. Sagningen är öppen, 
i allmänhet djup och särdeles skarp, tänderna smala, rakryg- 
gade, jämnt smalnande till lång, hvass udd, öfvervägande 
raka (magra ff. ha stundom m. el. m. samlutande tanduddar). 
Taggarna utdragna i långa spetsar, i form särdeles varierande: 
