S. ALMQUIST, SKANDINAVISKA FORMER AF ROSA GLAUCA. 115 
än raka, stundom särdeles långa, än kortkrökta, med nerät- 
riktad spets. Kronblad ljust rosenröda, oftast hastigt af- 
färgade, bleka — hvitaktiga. 
Allmän inom två skilda områden, i båda öfvervägande upp- 
tridande som ob-f. (var. lateralis Mrs. i HESSELMAN »Zur 
Kenntniss &», Bot. Centralblatt 1904): 1) 6. Up pl. fran Fors- 
mark och Dannemora (J. A. BERLIN) ned till Mälaromrädet 
och södra Roslagsöarna; 2) s. Norges fjordbygder (C. FRAAEN); 
mellan dessa sträcker sig ett band af fyndorter: Sdml. Var- 
dinge (S. Atmguist), Västerljung (C. LINDMAN); Og. Kvil- 
linge, Hammaren (P. A. IssÉN), Vadstena (WINSLow); Vg. 
Hjo (WiwsLow), Kinnekulle (ZETTERSTEDT); Dlsl. Or (A. 
Fryxeirt); Gbg. Ingetorp (J. E. PALMÉR) Jfr var. inser- 
stella. 
Alla slags biformer, fran grund-f. till ob-. En hirtelli-f., 
funnen vid Svartsjö, är var. contractiformis Mrs., »Stud. &» 
sid. 62; den bildar öfvergäng till E. glauciformis * Bladinii 
AT, såsom jag nu kallar deni Hort. Berg. såsom glf. coriifolia 
n. 1 signerade f. (bild 37 l. c.), som i »Stud. &» sid. 19 sam- 
manfórdes med den habituellt mycket lika sydliga och väst- 
liga *coriifolia FR. Nov. ed. 1, hvilken, ss. sid. 85 sades, har 
sin glattbladiga motsvarighet i *conferta var. pineliensis.! 
Hur ytterligt föränderlig denna art ar, framgår redan af 
framstüllningen i »Stud. &» (jfr ofvan synonymerna fran detta 
arbete), och den som granskar alla där omtalade hithörande 
ff. skall ej undra, att till karaktärer och habitus så olika ff. 
ej straxt kunde igenkännas som utgreningar af en och samma 
typ, såsom både MaATSSON och jag nu äro eniga att betrakta 
dem. Att denna starka variation väsentligen beror af verk- 
lig differentiation i skilda elementararter, fick jag klart vid 
studiet af fna i Hort. Berg., där som i »Stud. &» visas at- 
minstone 4 väl skilda elementararter växa, och de formserier, 
hvilka G. BLADINI samlat vid Svartsjö och J. A. BERLIN i 
Roslagen, innehålla med säkerhet vida flera, fastän utred- 
ningen häraf är omöjlig utan studium i naturen. Vid Mólnbo 
växa två äfvenledes tydligt skilda: 1) en pre-form vid vä- 
garna kring stationsamhället och åt Järna-hållet, efter MATS- 
SONS bestämning i »Stud. &» kallad conferta; 2) en särdeles 
1 I *Stud. &» användes namnet Bladinii endast för ob-fn, men då nu 
ob-ffna tillräckligt betecknas med detta prefix och ej böra ha egna namn, 
är namnet ledigt att användas i den vidare omfattning jag här gifvit det 
