12 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 10. w:o 6. 
Squame exteriores sat reflexae— reverso-patentes, late et 
longe, ovato-lanceolatze—1lanceolate, supra albido-virescentes 
et sepe + violascentes, subtus obscure virides —fere atrovi- 
rentes, apicem versus picee v. + purpurascentes, interiores 
sat late virides, apice leviter purpurascentes. 
Calathium magnum, 55—60 mm. latum, radians, ligulis 
lateralibus sepe + reflexis, sat obscure luteum. 
Ligul®e marginales subtus stria + rubro-violacea notatae. 
Anthere pollinifere. 
Stylus leviter virescens, stigmatibus virescentibus. 
Achenium obscure olivaceum, apice late et crebre spinu- 
losum, medio 4 spinuloso-tuberculatum, basi leviter tubercula- 
tum— eve, 3,5 mm. longum, 1,25 mm. latum, pyramide 0,5 mm. 
longo + conico, rostro 10—11 mm. longo. 
Denna särdeles karaktäristiska art utmärker sig genom 
sin grofva och kraftiga växt, sina stora och breda, djupt flikade 
blad med tättställda, talrika, m. el. m. nedatriktade, stora och 
breda, pà sin ófverkant m. el. m. rikligt syltandade lober med 
làngt utdragna, hvassa spetsar, sina stora och vida, radierande 
korgar af vacker och tamligen mórkt gul farg samt stora tamli- 
gen ljust gróna holkar med m. el. m. snedt nedatriktade, breda 
och pa öfversidan ljust gröna eller nästan hvitgróna ytterfjall. 
De vid sin bas mycket breda flikarna äro pa bladets nedre del 
mera utstaende med rakare eller mindre hvalfd rygg, pa bladets 
öfre del däremot med högt hvalfd rygg och ofta starkt nedät- 
riktade och ej sállan i sin spets klolikt krókta, alla utdragna i en 
m. el. m. làng, hos de nedre loberna isynnerhet mycket smal och 
hvass spets. På en del blad sammanflyta ofta de öfversta lober- 
na med hvarandra och med ändbladen. Denna är hos mellan- 
bladen än liten än medelstor, m. el. m. pillik med starkt nedåt- 
riktade eller ofta liksom de närmaste bladflikarna med klolikt 
krökta hvassa sidoflikar. Den är liksom de öfversta flikarna 
vanligen helbräddad i motsats mot de långt och hvasst syltan- 
dade nedre och är ofvan de oftast konvexa sidoloberna hop- 
dragen till en kortare eller längre, ofta mycket förlängd, smal 
och hvass spets. Ej sällan blir ändloben, isynnerhet då den är 
liten, ofvan sidoflikarna något hopdragen och därpå m. el. m. 
utvidgad under den kortare, mukronerade spetsen. 
Hos djupflikade exemplar bli innerbladens ändlober större 
med m. el. m. konvexa, helbräddade eller nedtill tandade sidor 
och med hvass, ofta veckad spets. Hos kortflikade exemplar 
